ПОСТАНОВА 
Іменем України

24 лютого 2026 року       м. Кропивницький

справа № 401/2713/24
провадження № 22-ц/4809/54/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді – Дуковського О.Л. (суддя - доповідач),
суддів – Дьомич Л.М., Письменного О.А., 
учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява в якій позивач ТОВ ВЕЛЛФІН» просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 31.08.2021 у сумі 19650,00 грн та судовий збір у розмірі 2422 гривень 40 копійок.
Позов обґрунтовано тим, що згідно кредитного договору №1663604 від 31.08.2021 відповідач ОСОБА_1 отримала в ТОВ «Веллфін» кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок в розмірі 6550 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. За умовами кредитного договору відповідач був зобов`язаний повернути позику в 30 денний термін та сплатити проценти за користування позикою. Через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача за кредитом станом на 17.09.2024 становить 19650,00 гривень, вказану заборгованість позивач і просить стягнути з відповідача.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.11.2024 позов ТОВ «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі. 
Рішення суду мотивовано тим, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач не виконав своїх зобов`язань з повернення кредиту та відсотків за користування ним, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ТОВ «Веллфін» задовольнити частково та стягнути з неї на користь відповідача заборгованість за кредитом в межах дії кредитного договору, що складає 8416,75 грн, з яких 1866,75 грн – заборгованість за процентами та 6550,00 грн за тілом кредиту, а також судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та без повного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, відповідає вищезазначеним вимогам.
Так, задовольняючи позовні вимоги районний суд зазначив, що між ТОВ «Веллфін» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір №1663604 від 31.08.2021 відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок в розмірі 6550,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом. (а.с.41-51).
Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_1 , за кредитним договором №1663604 від 31.08.2021 складає:19650,00 грн.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, порушивши вимоги кредитного договору.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором.
Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015 на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 вказаного Закону регламентовано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Матеріалами справи встановлено, що згідно кредитного договору №1663604 від 31.08.2021 відповідач ОСОБА_1 , отримала від ТОВ «Веллфін» кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок в розмірі 6550 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом, вказаними кредитними коштами відповідач скористався. За умовами кредитного договору відповідач був зобов`язаний повернути позику в 30 денний термін та сплатити проценти за користування позикою. Через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача за кредитом станом на 17.09.2024 становить 19650,00 грн.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконав, порушивши вимоги кредитного договору.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про те, що суд мав би стягнути з неї на користь відповідача заборгованість за кредитом лише в межах дії кредитного договору, з огляду на наступне. 
У силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається.
Також статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме згідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, згідно п. 1.5.2 кредитного договору №1663604 від 31.08.2021 сторони погодили, що строк дії договору продовжується на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки та визначається як період від дати видачі кредиту до фактичної дати повернення кредиту, процентів за ставками визначеними у п.1.5.1 договору та інших нарахувань визначених договором та чинним законодавством України (а.с.42).
Під процентною ставкою, яка застосовується в разі користування кредитом поза межами строку дії договору, маються на увазі проценти в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. Отже, підписавши договір ОСОБА_1 фактично прийняла умови надання кредиту на нарахування відсотків за межами дії договору, зокрема і відсотків, визначених ч.2 ст. 625 ЦК України.
Оскільки, ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання за договором №1663604 від 31.08.2021, позивач правомірно, діючи відповідно до умов договору нарахував відповідачеві заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом у розмірі 19650,00 грн, що спростовує доводи відповідача про відсутність підстав задоволення позову у цій частині.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд –
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Заочнерішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2024 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний