ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/8684/23
провадження № 2/753/1637/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М., 
розглянувши за наявними у справі матеріалами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу 
за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди,
У С Т А Н О В И В:
11.11.2025 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла цивільна справа № 753/8684/23 на підставі постанови Верховного Суду від 08.10.2025 про скасування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2023 та постанови Київського апеляційного суду від 08.04.2024, та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 для розгляду справи № 753/8684/23 визначено суд у складі іншого головуючого судді - Маркєлової В.М.
Позивач просить: 
- стягнути з відповідача 96 500,00 грн - як безпідставно списані кошти, 815,00 грн комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію, 21 679,45 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, 3 818,39 грн - інфляційні втрати;
- 100 000,00 грн - моральну шкоду, 
разом - 222 812,84 грн.
Ухвалою суду від 21.11.2025 суд визнав справу малозначною та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи; роз`яснив відповідачу, що він має право у строк для подання відзиву подати суду заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 25.12.2025 суд постановив:
?Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Бершадської Ірини Миколаївни про перехід у справі № 753/8684/23 зі спрощеного провадження до загального провадження.
?Задовольнити клопотання представника відповідача - адвоката Бершадської Ірини Миколаївни - врахувати наявний в матеріалах справи відзив на позовну заяву, заперечення та додані до них докази під час ухвалення рішення у справі № 753/8684/23.
?Продовжити розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Позивач на обґрунтування своїх вимог зазначає наступне:
Обставини, які слугували зверненню до суду за захистом порушених прав: 
У січні 2019 року Ощадбанк відкрив йому картковий рахунок № НОМЕР_1 для отримання заробітної плати. 
13 грудня 2022 року він виявив несанкціоноване списання грошових коштів з його карткового рахунку: 
13:43:04 з використанням мобільного додатку суму 29000 грн. переказано на платіжну картку ПАТ «КБ ПриватБанк» № НОМЕР_2 (78 7111). 
13:43:34 з використанням мобільного додатку суму 28500 грн. переказано на платіжну картку ПАТ «КБ ПриватБанк» № НОМЕР_2 (78 7111). 
13:44:39 з використанням мобільного додатку суму 6000 грн. переказано на платіжну картку ПАТ «КБ ПриватБанк» № НОМЕР_2 (78 7111). 
13.12.2022 13:46:36 з використанням мобільного додатку суму 29000 грн. переказано на поточний рахунок НОМЕР_3 в АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК". 
13.12.2022 13:57:33 з використанням мобільного додатку суму 4000 грн переказано на рахунок НОМЕР_3 в АТ "АГРОПРОСПЕРІС БАНК". 
Повідомлень про списання за трьома першими транзакціями від Ощадбанку він не отримав взагалі і лише о 13.46 отримав СМС-повідомлення через месенджер «Viber» про списання з його рахунку грошових коштів у сумі 29145 грн. Негайно після отримання повідомлення про списання коштів через особистий кабінет «Ощад 24» він дав запит на блокування своє картки. Одночасно він зателефонував в контакт центр і повідомив про шахрайство із проханням заблокувати зарплатну картку. Однак, це не спрацювало і об 13.57 він знов отримав СМС-повідомлення про списання 4020 грн. Перевіривши свій картковий рахунок зясував, що з нього списано 96 500 грн. та утримано 815 грн. комісії. 
У цей же день Позивач звернувся у Департамент кіберполіції НПУ, де зареєстрували заяву про вчинення злочину у вигляді несанкційованого зняття коштів з його зарплатного рахунку (шахрайства). 
Наступного дня 14.12.2022 в операційну частину ГУЗОК АТ "Ощадбанк" Позивач подав стандартизовану Заяву клієнта про проведення перевірки та повернення йому коштів на його рахунок. 
23.01.2023 він отримав лист № 16/3-16/33 від 12 січня 2023 року про відмову в задоволенні його заяви, у зв?язку із порушенням (недотриманням) ним Розділу IX Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (далі Договору КОФО), а саме п.п. 9.15-9.17. 
Вжиття заходів досудового врегулювання спору. 
Бажаючи вирішити питання в досудовому порядку 10.02.2023 він звернувся до Голови правління АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 із проханням провести повторну перевірку фактів викладених ним у заяві від 14.12.2022 року і вирішити питання щодо зарахування безпідставного списаних банком з його зарплатного карткового рахунку коштів. 
На доручення Голови правління АТ «Ощадбанк» Директор департаменту безпеки Фока А.П. від 16.02.2023 р. надав йому відповідь, яка за змістом ідентична із попередньою відповіддю від 12 січня 2023 року. 
Не погодившись із вказаним відповідями Позивач 17.02.2023 звернувся до Національного Банку України зі скаргою на дії надавача платіжних послуг. 
23.03.2023 він отримав лист - відповідь від НБУ на скаргу, суть якої побудована на відповіді АТ «Ощадбанк» на його скаргу і зводилась до перелічення раніше визначених АТ «Ощадбанк» звинувачень на його адресу. 
Вважає висновки, що викладені у вищевказаних листах Відповідача, такими, що зроблені без достатньої перевірки обставин і не відповідають дійсності з наступних підстав: 
Про недбале проведення перевірки Банком фактів викладених ним у заяві № 167 від 14.12.2022. свідчить той факт, що у заяві він перелічив 5 несанкціонованих транзакцій, які відбулися 13.12.2022: на суми: 29000 грн., 4000 грн., 29000 грн., 28500 грн., та 6000 грн. 
У відповіді № 16/3-16/33 від 12 січня 2023 року на його заяву вказується лише на існування 3 несанкціонованих транзакцій: на суми: 29 000грн., 28 500 грн., та 6 000 грн. 
Департаменту безпеки Банку знадобилось близько місяця, щоб неправильно з?ясувати кількість незаконних транзакцій та відмовити у задоволенні його заяви, звинувативши саме його у порушенні п.п. 9.15-9.17 Договору комплексного обслуговування фізичних осіб: 
9.15 Клієнт зобов?язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\CVC2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. 
9.16 Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. 
9.17 Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи. 
9.18 Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. 
Якщо зробити аналіз пунктів 9.16, 9.17, 9.18 Договору то з?ясується, що вони взагалі не покладають на нього будь-яких обов?язків, а лише застерігають від вчинення певних дій, яких він в дійсності не вчиняв і не міг вчинити (мобільний пристрій був весь час при ньому, біометричні дані у транзакціях не використовувались), про що він зазначив у своїй Заяві від 14.12.2022. 
П.9.15 у відповідності із вимогами ч. 4 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» можна вважати нікчемним, оскільки вони обмежують його право на захист порівняно з правами, встановленими законом і вимагають від нього обов?язків, не передбачених жодним законом: забезпечити гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2|CVC2, строк дії, номер Картки тощо. Вважає, що він не може забезпечити/ гарантувати неможливість отримання третіми особами (в першу чергу злочинним або шахрайським шляхом) вказаної інформації, якщо навіть банк, який зобов?язаний законом захищати його персональні дані, не зміг цього забезпечити. 
При цьому Ощадбанк незаконно зняв з себе будь-яку відповідальність за вказані дії та необґрунтовано поклав її лише на клієнта: Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. 
Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача. 
Вважає, що це є прямим порушенням принципів захисту прав споживачів фінансових послуг, перелічених у ст. 3-1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»: 4) забезпечення відповідальної ділової поведінки осіб, які надають фінансові послуги, та їх уповноважених представників; 5) забезпечення захисту коштів та інших активів споживачів фінансових послуг від шахрайства та зловживань; 6) забезпечення захисту персональних даних споживачів фінансових послуг. 
Відповідач при наданні йому фінансових послуг не забезпечив виконання вищевказаних принципів, що потягло за собою порушення низки законів щодо надання фінансових послуг, захисту його персональних даних, повного та всебічного розслідування факту несанкціонованого списання грошей та повернення незаконно списаних грошових коштів, в результаті чого були порушені його права як споживача фінансових послуг та його право на вільне володіння майном. 
На картковому рахунку № НОМЕР_1 за рахунок виплаченої йому заробітної плати за попередні періоди роботи виникло накопичення грошових коштів в розмірі 96 500 грн., які є основним джерелом його існування, оскільки інших доходів він не має. 
При укладанні договору на банківський рахунок відповідач зобов?язався відповідно до вимог Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (далі Договір КОФО) зберігати його кошти на вказаному рахунку та надавати фінансові послуги у відповідності із вимогами законодавства про платіжні послуги. 
Проте вказані вимоги закону та зобов?язання за договором КОФО ним не були виконані за наступних обставин: 
1. Банк провів списання його коштів з порушенням закону, банківських правил та договору банківського рахунку. 
Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. 
Так, відповідно до ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов?язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. 
Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов?язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. 
Частиною 1 ст. 1071 ЦК України встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Випадки списання коштів з рахунку клієнта без його розпорядження визначені ч. 2 вказаної статті (на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом). 
Крім того, частиною 1 ст. 42 Закону України «Про платіжні послуги» № 1591-IХ передбачено, що надавач платіжних послуг платника зобов?язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Частинами четвертою та п?ятою статті 42 також визначено, що платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою. Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність. 
В порушення вимог вищевказаних норм права, 13 грудня 2022 року відповідно до виписки по картковому рахунку відбулось 5 транзакцій по списанню коштів Позивача на загальну суму 96 500,00 грн без його волевиявлення, тобто Банк не запрошував та не отримав від нього згоди на проведення жодної із 5 транзакцій по списанню вказаних коштів, які необхідно вважати неакцептованими платіжними операціями. 
Відповідно до вимог п. 139 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів № 164: Обов?язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням платіжного інструменту користувача є виконаним у разі: 1) інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем. 
13 грудня 2022 року із 5 транзакцій по списанню його коштів з рахунку він був повідомлений лише по двом останнім транзакціям. 
Таким чином, списання всіх коштів у сумі 96 500,00 грн з рахунку відбулось не через його волевиявлення або порушення ним умов Договору, а через недотримання Банком встановленою законом та нормативно-правовими актами процедури проходження (здійснення) платежів (списання коштів) з рахунку. 
Відповідно до того ж п. 139 Положення 164: Емітент у разі невиконання ним обов?язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від виконання таких операцій. 
Крім того, відповідно до ч. 12 Закону № 1591-IX передбачена відповідальність надавача платіжних послуг, що обслуговують платників, за неакцептованими платіжними операціями. 
Зазначив, що Договором комплексного обслуговування фізичних осіб Ощадбанком взагалі не передбачено порядок здійснення платежів з рахунків та відповідальності за недотримання вимог п. 139 Положення № 164. 
Звернув увагу суду на весь розділ Розділ IX Договору: «ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ КЛІЄНТА ТА БАНКУ», оскільки жодний пункт вказаного розділу не містить відповідальності банку перед клієнтом при здійсненні послуг, які передбачені Законами України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «Про платіжні послуги» та нормативним вимогам НБУ. 
В даному Розділі Договору повинні бути обов?язково зазначені усі випадки відповідальності банку за виконання помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції, які передбачені ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги». Крім того, відповідач порушив вимоги статті 30 Закону № 1591-IХ щодо обов?язку надавача платіжних послуг надати користувачу інформацію про умови, що стосуються надання платіжної послуги, процедури проведення заходів, спрямованих на запобігання невиконанню або неналежному виконанню операцій, а також процедуру взаємодії на випадок шахрайства. 
Виконання вказаних вимог закону не були відображені, ані в тексті Договору КОФО, ані в окремому документі (додатках до договору). 
2. Недбале ставлення Відповідача до виконання вказаних вимог закону щодо захисту персональних даних Позивача призвело до незаконного втручання третіх осіб у банківську діяльність Ощадбанку та несанкціоноване списання його коштів, яке відбулось при наступних обставинах: 
Оскільки Позивач є працівником Ощадбанку, для виконання службових обов?язків керівництво вимагало від нього отримання електронного цифрового підпису (далі ЕЦП), яке відбулося із порушенням правил отримання ЕЦП. 
Порядок отримання ЕЦП регламентується Інструкцією користувача центру сертифікації ключів. АТ «Ощадбанк». Вказаний порядок отримання ЕЦП має захищений механізм ідентифікації, який є тривалим у часі, тому Банком був розроблений інший - спрощений порядок отримання ЕЦП через месенджер «Телеграм» (ІНСТРУКЦІЯ З НАЛАШТУВАННЯ IPAD ДЛЯ ВІДДАЛЕНОЇ РОБОТИ), яким його керівництво і запропонувало йому скористатися. Запровадження Банком такого інструменту отримання ЕЦП через Телеграм є порушенням правил безпеки, які призвели до втручання у банківську систему та несанкціонованого списання з його рахунку грошових коштів на загальну суму 97 315,00 грн. 
13 грудня 2022 року, близько 13 години, перебуваючи на робочому місці в АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Київ, віл. Гетьмана 26-а, керівник відділу, у якому працював Позивач, - ОСОБА_3 , запропонував щоб Позивач отримав ЕЦП цього дня і сказав, що через месенджер «Телеграм» це виконується досить швидко та безпечно. В його присутності, близько 13.21 в месенджері «Телеграм» Позивач знайшов пошуковій стрічці телеграм-бот @OshadOfficial_bot. Вказаний телеграм-бот мав усі ознаки офіційного банківського боту, тому Позивач по запиту бота став вводити дані свого мобільного телефону, останні чотири цифри банківського рахунку та коди підтвердження. Після вводу всіх реквізитів о 13.33 він отримав повідомлення, що йде генерація цифрового підпису і необхідно очікувати 15 хвилин. Саме під час цього очікування і відбулись шахрайські дії та втручання у банківську систему платежів. 
Намагаючись уникнути відповідальності за вказане втручання, Ощадбанк намагається перекласти всю відповідальність на Позивача і зовсім забуває про свій обов?язок та відповідальність по забезпеченню захисту персональних даних, коштів та інших активів споживачів фінансових послуг. 
Так, ст. 67 Закону «Про платіжні послуги» зобов?язує надавача платіжних послуг запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації на всіх етапах її формування, обробки та передавання. 
Крім того, п. 172 Положення № 164 Емітент/еквайр зобов?язаний здійснювати моніторинг платіжних операцій відповідно до внутрішнього порядку управління операційними ризиками з метою ідентифікації помилкових та неналежних операцій та забезпечувати вжиття заходів для їх запобігання. 
Неправомірний доступ до платіжної системи відбувся також за рахунок невиконання Ощадбанком п. 3.6.2. Методичних рекомендації НБУ з управління ризиками в платіжних системах, через неналежне здійснення контролю інформаційних систем та процесів. 
Банк не забезпечив передбачені п. 3.6.3.13. заходи фізичної та інформаційної безпеки платіжної системи, що передбачає ідентифікацію, оцінювання управління загрозами та вразливостями безпеки; захист даних від втрат, неправомірного доступу, шахрайства тощо. 
Підсумовуючи викладене, вважає, що вказане втручання третіх осіб до платіжної системи Ощадбанку відбулось внаслідок системних порушень з боку Банку законодавства України та нормативно-правових актів НБУ щодо безпеки надання фінансових послуг. 
За недотримання встановлених вимог щодо обробки персональних даних користувачів під час надання платіжних послуг відповідно до вимог ч. 21 ст. 86 Закону № 1591-IХ надавачі платіжних послуг несуть передбачену законодавством відповідальність. 
Таким чином, відповідач суттєво порушив вимоги нормативно-правових актів щодо захисту прав споживача фінансових послуг, які є підставами для застосування передбаченою законом відповідальності: 
Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі безпідставного списання банком з рахунку клієнта грошових коштів банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки. 
Оскільки Відповідач порушив вимоги вищевказаних норм ЦК відповідно виникає відповідальність, встановлена частиною 12 ст. 86 Закону № 1591-IX: У разі виконання неакцептованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов?язаний негайно повернути за рахунок власних коштів суму неакцептованої платіжної операції на рахунок платника, а також сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України. 
Надавач платіжних послуг зобов?язаний також відшкодувати платнику суму утриманої комісійної винагороди. 
Таким чином, вся сума 96 500,00 грн безпідставно списаних коштів та 815,00 грн утриманої комісії підлягає повернення на рахунок Позивача. 
Оскільки Відповідач добровільно відмовляється виконати умови закону повернути всю суму коштів, його права на володіння майном підлягають судовому захисту шляхом стягнення вказаної суми та утриманої комісії з Відповідача. 
Крім того, вищевказаним законом № 1591-IX передбачена відповідальність у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день від дня списання до дня повернення коштів. 
Згідно з частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. 
Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов?язання. 
Згідно із рішенням НБУ облікова ставка з 28.04.2023 року складає 25 %. Таким чином, розмір пені повинен бути розрахований із розрахунку подвійної облікової ставки - 50% і буде складати із дня списання (13.12.2022) до дня подання позову (26.05.2023). 
[Пеня] = [Сума боргу] ? [Розрахункова ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році]. 
Сума пені за несвоєчасне виконання зобов`язань буде складати 21 679,45 грн. 
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК: Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції. 
Сума збитків від інфляції: 3 818,39 грн. 
Наслідки прострочення боржником зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та пені не є санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу. Вказане правило грунтується на засадах справедливості (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 14.05.2018 у справі №904/4593/17 та інших). 
Моральна шкода. 
Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено Конституцією або законами, що регулюють такі зобов?язання (Закон про захист прав споживачів). 
Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов?язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. 
Крім того, право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням прав власності, передбачено також частиною третьою статті 386 ЦК України. 
Таким чином, у спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом (постанова Верховного Суду у справі 216/3521/16-ц). 
Недбале ставлення відповідача до захисту його персональних даних призвело до незаконного втручання третіх осіб та несанкціонованого списання коштів, що призвело до раптової втрати усіх моїх коштів та порушило нормальний спосіб його життя. Вказані кошти є єдиним джерелом існування і поставили його у дуже скрутне матеріальне становище. Крім того заощадження він планував витратити на своє лікування та лікування хворої дружини. 
Безвідповідальне відношення Відповідача викликало моральний шок, призвело до нервового розладу, напруженню відносин у колективі та втрати віри у світ. З метою досудового вирішення спору він неодноразово звертався до Відповідача, однак він жодних дій для відновлення прав не вжив, що змусило Позивача докладати додаткових зусиль по нормалізації свого життя. 
Як наслідок, такі дії Відповідача призвели до погіршення стану його здоров?я (порушення артеріального тиску, головні болі, стрес та нервове спустошення), після чого він змушений був звертатися до закладу охорони здоров?я. 
Завдану моральну шкоду оцінює у 100 000 гривень.
У відзиві на позовну заяву, поданому до суду 11.07.2023, відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю та зазначив, що позов є необґрунтованим з огляду на такі обставини:
Щодо безпідставності та недоведеності вимог про стягнення списаних 3 карткового рахунку коштів у розмірі 96500,00 грн. 815 грн. комісійної винагороди, 21679,45 грн. пені, 3818,39 грн. збитків від інфляції, а всього 122812,84 грн. 
1) Банком виконано оскаржувані Позивачем операції на виконання ст. 1066, 1068 ЦК України з дотриманням вимог Договору та чинного законодавства України, шо підтверджується наступним. 
03.01.2019 Позивач приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - Договір) шляхом підписання Заяви про приєднання №382674001/030119 (надалі - Заява, Заява про приєднання). 
Згідно з п. п. 3.1, 3.2 Заяви шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору, я (Клієнт) беззастережно приєднуюсь до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку https://www.oschadbank.uа та укладаю з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. 
Відповідно до умов Договору Банк відкриває на ім?я Клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - Картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою 
Клієнт просить підключити основну картку до послуг СМС-інформування до наступного номеру телефону НОМЕР_4 . 
Згідно з п. 3.4 Заяви Банк на підставі наданих Клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває Клієнту поточний рахунок № НОМЕР_5 в «гривня України», код банку 300465, на умовах тарифного пакету «Зарплатний (Співробітники)». Тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті Банку та або на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку та надає Клієнту платіжну картку типу Visa Classic чип Pay Wave та ПІН - конверт до неї (за наявності). 
Номер мобільного телефону, повідомлений Банку Клієнтом, який використовується Банком для ідентифікації Клієнта, надання сервісів через Контакт центр Банку, в тому числі послуг СМС інформування, та вважається фінансовим номером Клієнта с номер 3809371, зазначений в п.п. 2.2, 3.3.2 Заяви. 
Згідно з п. 5.1 Заяви ця Заява про приєднання є невід?ємною частиною Договору. 
Підписанням цієї заяви про приєднання Клієнт підтверджує, що між ним та Банком досягнуто згода щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в т.ч. договору банківського рахунку та кредитного договору та достовірність даних, в т.ч. персональних, вказаних в цій Заяві про приєднання. 
На виконання вказаного Договору Позивачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_5 з використанням платіжної картки. 
Поточний рахунок № НОМЕР_5 у національній валюті України було змінено на рахунок № НОМЕР_6 у зв?язку з переходом банківської системи України на новий формат рахунків IBAN на виконання вимог Постанови Правління НБУ від 28.12.2018 №162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні 
Отже, між Позивачем та Відповідачем виникли договірні правовідносини як між Клієнтом та Банком, в частині відкриття рахунку з використанням електронного платіжного засобу платіжної картки на підставі договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), зміст якого є публічною інформацією, що перебуває у вільному доступі на сайті Банку www.oschadbank.uа, та є оголошеною банком публічною пропозицією на укладення даного ДКБО. 
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) договір є підставою виникнення цивільних прав та обов?язків. 
Ст. 626 ЦК України визначено, що договором е домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. 
Зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов?язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку (ст. 509 ЦК України). 
Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. 
Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно із ст. ст. 525, 526, 629 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов?язковим для виконання сторонами. 
Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов?ється приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. 
Ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов?язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. 
Банк зобов?язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов?язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. 
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого с майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку 
Отже, обов?язок Банку виконувати розпорядження клієнта про перерахування коштів прямо передбачений нормами чинного законодавства України. 
2) Оскаржувані Позивачем операції було здійснено коректно в мобільному додатку «Ощад 24/7», з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки, випущеної на ім?я Клієнта, з обов?язковою ідентифікацією/верифікацією Клієнта, з використанням 3DS кодів підтвердження операцій в мережі Інтернет, коду доступу до мобільного додатку «Ощад 24/7»/біометрії та з правильним введенням одноразових кодів доступу при встановленні/переустановленні мобільного додатку, які надсилались Банком на фінансовий номер позивача. При цьому Банк діяв у відповідності до умов Договору та вимог чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про платіжні послуги», Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ від 29.07.2022 № 164, що підтверджується наступним. 
З даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк», а саме - роздруківок електронних протоколів, встановлено, що 13.12.2022 о 13:29 Позивач успішно зареєстрований і авторизований в системі дистанційного банківського обслуговування у мобільному додатку «Ощад 24/7». На фінансовий номер мобільного телефону Позивача Банком було направлено 13.12.2022 о 13:27 СМС-повідомлення з одноразовим кодом СМС ОТР (one time password) для входу в систему «Ощад 24/7». 
Для реєстрації/перереєстрації в системі «Ощад 24/7» необхідно ввести номер картки, термін її дії та CVC2-код, що в свою чергу є ідентифікацією платіжного засобу, а ідентифікацією клієнта, є відправлення Банком коду підтвердження реєстрації на фінансовий номер Клієнта. 
В подальшому для входу до системи «Ощад 24/7» використовується логін та пароль. 
На підтвердження вищевикладеного Банк надав інструкцію користувача системи «Ощад 24/7», яка є у вільному доступі у мережі інтернет на сайті Банку www.oschadbank.ua. 
З даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» встановлено, що 13.12.2022 по картковому рахунку, відкритому на ім?я Позивача, було проведено наступні платіжні операції: 
Отже, за результатами перевірки Банком встановлено, що вищезазначені операції було проведено за допомогою Інтернет-ресурсу з правильним введенням реквізитів випущеної на ім?я Клієнта платіжної картки та з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7» з підтвердженням біометрією або кодом доступу, який встановлюється при першій авторизації на пристрої або в налаштуваннях безпеки. 
СМС- інформування по платіжній картці не було підключене. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держатель платіжного інструменту - фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту; електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом; емітент платіжних інструментів (далі - емітент) - надавач платіжних послуг, який надає послугу емісії платіжних інструментів та має право на надання такої послуги відповідно до цього Закону. 
Відповідно до ст. 35 Закону України «Про платіжні послуги» емісія/надання користувачу платіжного інструменту здійснюється надавачем платіжних послуг на підставі договору, укладеного між надавачем платіжних послуг та користувачем. Порядок емісії платіжних інструментів для використання в платіжних системах визначається правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. 
Ч. ч. 1, 3 ст. 36 Закону України «Про платіжні послуги» передбачають, що порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. 
Порядок використання платіжних інструментів у платіжних системах визначаеться правилами відповідних платіжних систем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. 
Національний банк України встановлює обов?язкові вимоги до діяльності платіжних систем, у тому числі їх суб?єктів (крім користувачів) (ч. 19 ст. 71 Закону України «Про платіжні послуги»). 
Згідно з ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов?язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором: 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами. які не мають на це права: 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв?язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. 
Згідно з п. 136 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ від 29.07.2022 № 164, (Положення), користувач зобов?язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. 
Відповідно до п. 140 Положення користувач зобов?язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дасть змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв?язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. 
До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. 
Пункт 146 Положення передбачає, що власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» платник зобов?язаний відшкодувати шкоду, заподіяну надавачу платіжних послуг, що його обслуговує, внаслідок недотримання цим платником вимог щодо захисту інформації і здійснення неправомірних дій з компонентами платіжної інфраструктури (у тому числі платіжними інструментами, обладнанням, програмним забезпеченням). У разі недотримання користувачем зазначених вимог надавач платіжних послуг, що обслуговує платника, звільняється від відповідальності перед платником за виконання платіжних операцій. 
До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. 
Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. 
Відповідно до п.п. 9.14 - 9.17 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції, що була чинною на момент укладення договору, надалі - Договір) Клієнт зобов?язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\CVCz, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. 
Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. 
Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Android Pay, Google Рау або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця (-ів) сторонньої особи. 
Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. 
Відповідно до п.п. 17.1.5, 17.1.6 Договору сторони домовились, що послідовне введення одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта. Всі документи, операції Клієнта, шо ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта. Електронний підпис не може бути визнано недійсним через те, що він не має статусу електронного цифрового підпису чи через його електронну форму. 
Всі операції, інші документи, що здійснені (створені, ініційовані) в електронному вигляді, є електронними документами і вважаються такими, що укладені з додержанням письмової форми відповідно до норм ст. 207 Цивільного кодексу України, і не можуть бути оскаржені через їх електронну форму. Сторони домовились використовувати СМС-код при обслуговуванні Клієнта, передбаченому Договором. 
Згідно з п.п. 17.2.3 Договору Клієнт зобов?язаний забезпечити умови надійного зберігання Логіну, Паролю та отриманих від Банку електронних підписів Клієнта, що виключають доступ сторонніх осіб до рахунків та можливість розпорядження рахунками сторонніми особами за допомогою Системи ДБО. Клієнт зобов?язаний не допускати і тиражування Логіну, Паролю та/або їх передачу третім особам. 
Пункт 17.2.6. Договору передбачає, що для початку роботи Клієнта з Системою ДБО Клієнт повинен обов?язково виконати процедуру Ресстрації у Системі ДБО згідно з Договором та документацією до системи ДБО (в частині правил користування Системою ДБО). 
Будь-яка інформація, надана Клієнтом до Банку після проходження Клієнтом процедури Реєстрації вважається такою, що надана особисто Клієнтом та підлягас застосуванню Банком в порядку, передбаченому Договором (п. 17.2.7 Договору). 
Згідно з п. 17.4 Договору Клієнт зобов?язаний: 17:4.1 забезпечити належний рівень захисту свого облікового запису в системі ДБО, 1) нікому не передавати управління своїм обліковим записом в системі ДБО; системі ДБО, 2) нікому не передавати в будь-якій формі свої логін та пароль облікового запису, 3) забезпечити захист свого мобільного телефону та SIM-карти, на номер якої в системі ДБО надсилає коди підтвердження операцій; 4) забезпечити антивірусну безпеку своїх інформаційних систем (безперервне використання та своєчасне оновлення антивірусних програм на персональних комп?ютерах, смартфонах, планшетах і т.п.), за допомогою яких він виконує доступ до системи ДБО; 5) негайно змінити пароль в системі ДБО у випадку, якщо пароль або його частина стала ідома іншій особі. 
Клієнт погоджується з тим, що розуміє всі ризики, пов?язані з розголошенням логіну Клієнта, паролю для входу в систему ДБО. номеру мобільного телефону Клієнта та/або одноразових цифрових паролів, а також будь-якої інформації про свої рахунки, що є банківською таємницею, при здійсненні доступу до системи ДБО не з власного комп?ютера або мобільного телефону, та несе всю відповідальність за такі випадки (п.17.4.3 Договору). 
Клієнт персонально відповідає за зберігання і нерозголошення третім особам авторизованих та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності операції з картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення (п.17.4.4 Договору). 
Отже, саме на Клієнта (користувача) покладено обов?язок надійно зберігати та не передавати стороннім особам електронний платіжний засіб та інші персональні дані, які дозволять за його допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжну операцію, що поширюється як на усі перелічені дані у сукупності, так і на кожен зокрема. Також саме на Клієнта покладено обов?язок вживати заходи для запобігання втрати, крадіжки, незаконного заволодіння чи незаконного використання платіжної картки і/або мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений як номер мобільного телефону Клієнта, а також ризик технічного перехоплення направленої Банком інформації. Саме Клієнт несе відповідальність за невиконання вказаних обов?язків та пов?язані з цим ризики. 
Згідно з зазначеними вище умовами Договору та нормами чинного законодавства України Клієнт відповідає за всі операції з платіжного карткою, якщо сторонній особі передано персональні дані, які дозволять з їх допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжну операцію. 
Інформація направлялась Банком на зазначений Клієнтом у Заяві номер мобільного телефону, доступ до якого (відповідної SIM-карти) має виключно Клієнт та, в подальшому, використовується Банком для ідентифікації Клієнта, надання сервісів та вважається фінансовим номером Клієнта. 
Отже, оскаржувані операції здійснено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки, випущеної на ім?я Позивача, 3 обов`язковою ідентифікацією/верифікацією клієнта з використанням 3DS кодів підтвердження операцій, коду доступу до мобільного додатку «Ощад 24/7»/біометрії, з правильним веденням одноразових кодів доступу при встановленні/переустановленні мобільного додатку, які надсилалися Банком на фінансовий номер мобільного телефону Позивача. 
3) У позові Позивач повідомив, що: «в месенджері «Телеграм» я знайшов у пошуковій стрічці телеграм-бот @OschadOfficial bot... я по запиту боту став вводити дані мого мобільного телефону, останні чотири цифри банківського рахунку та коди підтвердження, що надходили на мобільний телефон. Після вводу всіх вказаних реквізитів о 13.33 я отримав повідомлення, що йде генерація цифрового підпису і необхідно очікувати 15 хвилин. Саме під час цього очікування і відбулись шахрайські дії... (абз. 4 стр. 7 позовної заяви) 
Отже, Позивач повідомив про те, що Позивач самостійно ввів дані фінансового номеру, дані електронного платіжного засобу, коди підтвердження, за допомогою яких ініціюються та санкціонуються платіжні операції, в Телеграм-бот @OschadOfficial_bot. 
Чат-бот під назвою @OschadOfficial bot не належав, не належить, не використовувався та не використовується АТ «Ощадбанк». 
В Інструкції для отримання кваліфікованого електронного підпису (КЕП) співробітниками банку (надалі - Інструкція) вказаний єдиний офіційній чат-бот Банку http://t.me/OschadBot (@OschadBot). Дана Інструкція не містить жодних вимог щодо використання системи «Ощад 24/7» через офіційний чат-бот Банку в «Телеграмі» в процесі отримання КЕП. 
13.12.2022 з використанням IVR було встановлено/змінено ПІН-код до платіжної картки Позивача * НОМЕР_7 . Для проведення операції на фінансовий номер Позивача 13.12.2022 було направлено 2 СМС-повідомлення з одноразовими кодами підтвердження операції і з повідомленням про заборону повідомлення кодів підтвердження третім особам. 
При цьому Інструкція не містить жодних вимог для встановлення/зміни ПІН-коду до платіжної картки Позивача через офіційний чат-бот Банку в «Телеграмі». 
Після зміни ПІН-коду платіжної карти Позивача 13.12.2022 було здійснено авторизацію в мобільному додатку «Ощад 24/7». Для проведення даної операції на фінансовий номер Позивача було 13.12.2022 надіслано повідомлення з одноразовим кодом підтвердження і з повідомленням про заборону повідомлення кодів підтвердження третім особам. 
Отже, виходячи з вищенаведеного, Позивач самостійно з порушенням вимог норм чинного законодавства та умов Договору через Чат-бот під назвою @OschadOfficial_bot розголосив третім особам персональні дані, які дозволять за їх допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжні операції, в результаті чого 13.12.2022 було проведено оскаржувані операції. 
Оскаржувані операції відносяться до операцій P2P (Person to Person), по яких надання послуг полягає в миттєвому (он-лайн) перерахуванні коштів. Такі перекази відбуваються із обов?язковим дотриманням процедур з обслуговування міжнародних платіжних карток, а саме: проведенні авторизації, безпомилкового введення отриманих кодів підтвердження/біометрії. Тому згідно з правилами Міжнародної платіжної системи такі перекази, здійснені без помилок в роботі самої системи, не можуть бути оскаржені. Всі вищевказані платіжні операції здійснені коректно, а тому згідно з правилами Міжнародної платіжної системи не можуть бути оскаржені. 
Крім того, п. 17.3 Договору передбачає, що Банк не несе відповідальність, зокрема за: помилкове зарахування (списання) коштів на (3) рахунки (-ів) Клієнта, яке відбулось з вини Клієнта (п.п. 17.3.3); підтримку працездатності системи ДБО, за збереження конфіденційності інформації, що передається за допомогою системи ДБО, та за заподіяні у зв?язку з цим збитки, якщо це зумовлено діями Клієнта (п.п. 17.3.5); наслідки несвоєчасного попередження Клієнтом Банку про невірно проведені операції або про необхідність блокування облікового запису Клієнта в системі ДБО (п.п. 17.3.7); наслідки операцій в системі ДБО, здійснених з використанням облікового запису Клієнта. Відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк (п. 17.3.8). 
Отже, саме Клієнт банку несе ризики та відповідальність за списання з його карткового рахунку коштів через мобільні пристрої, які перебувають у його володінні. 
Враховуючи вищенаведене, у Банку відсутні підстави вважати, що здійснені платежі не ініційовані саме Клієнтом банку. 
Із наведених вище обґрунтувань та доказів, які є додатком до даного відзиву, вбачається, що вхід до системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7», операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності повного номеру банківської картки, CVV-коду, терміну дії картки, смс-паролів, логіну, пін-коду тощо, які відомі лише Позивачу, який, в свою чергу розголосив свої персональні дані стороннім особам, в результаті чого було проведено оскаржувані операції. 
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з його карткових рахунків з вини Банку. Позивач не надав будь-яких доказів, які б підтверджували списання коштів з його рахунків внаслідок неправомірних дій/бездіяльності Банку. Натомість доказами підтверджено та Позивачем визнано факт розголошення ним індивідуальної облікової інформації та одноразових паролей, в результаті чого було проведено оскаржувані платіжні операції. 
Отже, АТ «Ощадбанк» діяв у відповідності до вимог Договору та чинного законодавства України. В той час як в діях Позивача вбачається недотримання, зокрема, вимог ст. 38 Закону у країни «Про платіжні послуги», п.п. 136, 140 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ від 29.07.2022 № 164, п.п. 9.14 - 9.17, 17.2.3 Договору. 
А отже відсутні правові підстави для застосування до Відповідача цивільно-правової відповідальності, а саме - стягнення пені та інфляційних витрат. 
Вищенаведені обставини підтверджують безпідставність та необґрунтованість позовних вимог Позивача до АТ «Ощадбанк» та відсутності правових підстав для відшкодування Банком коштів Клієнту за оскаржуваними операціями, стягнення пені та інфляційних витрат. 
Щодо безпідставності та необгрунтованості вимог про відшкодування моральної шкоди 
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна школа полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. членів її сім?ї чи близьких родичів. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом. 
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз?яснено, що оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами... введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з?ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначас умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.
Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. 
Позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт заподіяння моральної шкоди Відповідачем та наявності в діях Банку складу правопорушення, а саме якими саме неправомірними діями Відповідача її заподіяно, в чому полягає вина Відповідача у заподіянні Позивачу моральної шкоди, наявність причинно-наслідкового зв?язку. не обгрунтовано розмір моральної шкоди та в чому вона полягає, що свідчить про незаконність та необґрунтованість позовних вимог, відсутність правових підстав для їх задоволення. 
Банк діяв у відповідності до вимог норм чинного законодавства України та умов Договору. Банк не допускав жодних порушень прав Позивача, як споживача банківських послуг. 
Крім того, у наданій Позивачем виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 18.04.2023, якою позивач обгрунтовує моральну шкоду, зазначено: 
Дата захворювання: 29.07.2022 (тобто Позивач захворів ще задовго до подій 13.12.2022, які є предметом розгляду у даній справ); 
- Повний діагноз: ІС. Кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. СН-Ост. Отже, порушення артеріального тиску, які супроводжуються головною біллю, позивача настало ще задовго до 13.12.2022 і не пов?язано з діями Банку. 
- Короткий анамнез, перебіг хвороби: протягом останнього року коливання тиску, головні болі. Постійно приймає антигіперргензивну терапію, знаходиться на амбулаторному спостереженні у кардіолога. 
Отже, починаючи з 29.07.2022 (задовго до подій 13.12.2022) Позивач має коливання тиску, головні болі та постійно приймає терапію і дані розлади здоров?я не пов?язані з діями Банку. 
Зі змісту ст. 23 ЦК України вбачається, що відшкодування моральної шкоди пов?язується із фактами порушення немайнових прав фізичної або юридичної особи, а також майна фізичної або юридичної особи. 
Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди безпосередньо пов?язується позивачем із необхідністю лікування від втрат здоров?я, які у свою чергу позивач переніс у зв?язку на його думку порушенням його прав Банком, тобто фактично зазначена позовна вимога є похідною від вимоги про стягнення безпідставно списаних коштів. 
Відповідно до ч. 1 ст.188 ЦПК України, в одній позовній заяві може бути об?єднано декілька вимог, пов?язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежати від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). 
Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являс собою одночасно спосіб захисту порушеного права. 
3 огляду на вказане похідна позовна вимога не підлягає задоволенню у зв?язку із безпідставністю основної.» 
У відповіді на відзив Позивач зазначив, що наданий відповідачем Відзив не містить обґрунтованих заперечень проти більшості його позовних вимог, зокрема 
У п.1) Відзиву відповідач стверджує, що Банком виконано оскаржувані Позивачем операції на виконання ст. 1066,1068 ЦК з дотриманням вимог Договору та чинного законодавства. Однак в самому тексті Відзиву відповідач доводить обставини щодо виникнення договірних відносин між Банком та Клієнтом, які позивачем не оспорюються та не спростовуються. 
Що стосується висновків щодо дотримання відповідачем ст. 1066,1068 ЦК, то вони грунтуються лише на юридичній кваліфікації (тлумачення) вказаних норм права і не обґрунтовані жодним доказом. 
П.2) Відзиву висновується (стверджується), що оскаржувані Позивачем операції було здійснено коректно в мобільному додатку «Ощад 24/7» з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки, випущеної на ім?я Позивача з обов?язковою ідентифікацією/верифікацією клієнта із використанням 3DS кодів підтвердження операцій, коду доступу до мобільного додатку «Ощад24/7»/ біометрії з правильним введенням одноразових кодів доступу при встановленні/перестановленні мобільного додатку, які надсилалися Банком на фінансовий номер мобільного телефону Позивача. 
Одночасно із цим висновком відповідач нелогічно стверджує, що СМС інформування по платіжній картці не було підключене, що не відповідає дійсності: 
В договорі про приєднання № 382674001/030119, який наданий відповідачем, як додаток до Відзиву і підписаний позивачем, відсутні відомості про те, що позивач відмовляється від інформування його про дату, баланс рахунку, суму встановленого кредиту (за наявності) на цю дату, суму здійснення операції за рахунком із зазначенням окремо суми використаного кредиту (за наявності)) та іншу інформацію передбачену умовами Договору, шляхом відправлення повідомлень на обраний ним номер телефону для комунікацій. 
Більш того, вказані твердження спростовуються у позовній заяві на аркуші 2: 13 грудня 2022 року із 5 транзакцій по списанню моїх коштів з рахунку я був повідомлений лише по двом останнім транзакціям: - 13.46 я отримав СМС-повідомлення через месенджер «Viber» про списання з мого рахунку грошових коштів у сумі 29145 грн. - об 13.57 я отримав СМС-повідомлення про списання 4020 грн., що підтверджується скріншотом з СМС повідомленнями, які я прикладаю до відповіді до Відзиву. 
Тобто, вказані докази, надані відповідачем та позивачем, навпаки свідчать про те, що Банк не виконав обов?язків, покладених законом, щодо повідомлення користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем, що обґрунтовується позивачем у позові і не було спростовано відповідачем у Відзиві. 
Далі, на підтвердження своїх доводів відповідач наводить п.п. 9.14-9.17 Договору комплексного обслуговування фізичних осіб (далі Договору). В позовній заяві я вже надавав аналіз пунктів 9.16, 9.17, 9.18 Договору - вони взагалі не покладають на Позивача будь яких обов?язків, а лише застерігають від вчинення певних дій, яких я в дійсності не вчиняв і не міг вчинити (мобільний пристрій був весь час при йому, біометричні дані у транзакціях не використовувались), про що я зазначив у своїй Заяві від 14.12.2022 р. та у позовній заяві. Тобто, відповідач умисно вводить в оману суд щодо умов Договору та будує свої твердження не на фактах, а на припущеннях і власних судженнях. 
П.3) Висновок: позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту незаконного переказу грошових коштів з його карткових рахунків з вини Банку. Позивач не надав будь-яких доказів, які б підтверджували списання коштів з його рахунків внаслідок неправомірних дій/бездіяльності Банку. 
Обґрунтування цього висновку починається із аналізу відповідачем, яким чином позивач скористався месенджером «Телеграм» для пошуку боту «Ощадбанка», фактично звинувативши мене у передачі своїх даних третім особам. Однак, відповідач у Відзиві умисно не вказує за яких обставин (причин) він скористався месенджером «Телеграм». До вказаних подій грудня 2022 року позивач ніколи не користувався ботом «Ощадбанку», тому не мав уявлення, як він виглядає та працює. Для виконання службових обов?язків його керівництво в особі ОСОБА_3 запропонувало йому отримати кваліфікований електронний підпис (КЕП) саме через чат-бот у месенджері «Телеграм». Підкреслює, що всі дії відбувались у присутності його керівника. 
Проте відповідач жодним чином не згадує про це у своєму Відзиві, очевидно розуміючи, що причина та вина у всіх цих подіях лежить саме на ньому. Для з?ясування саме цих обставин просив допитати ОСОБА_3 як свідка. 
Звертає увагу суду, що обґрунтовуючи свої висновки, відповідач при цьому посилається на Інструкцію для отримання кваліфікованого електронного підпису (КЕП) співробітником банку, якої на момент виникнення спірних обставин (грудень 2022 року) не існувала і в той час для отримання КЕП використовувався розділ: ОТРИМАННЯ ЗАСОБУ ЕЛЕКТРОНОГО ПІДПИСУ ЗА ДОПОМОГОЮ ЧАТ-БОТУ з ІНСТРУКЦІЇ З НАЛАШТУВАННЯ IPAD ДЛЯ ВІДДАЛЕНОЇ РОБОТИ. Тобто, і в даному випадку відповідач намагається підмінити нормативно-правові акти задля спотворення обставин незаконного списання моїх грошей. 
В позовній заяві він детально надав пояснення щодо застосування ним месенджера «Телеграм» і не бачить сенсу повторно надавати пояснення, оскільки відповідач жодним чином не спростував його твердження. 
Таким чином, в основі заперечень відповідача лежать не факти, підтверджені доказами, а умовисновки побудовані на інформації, що не відповідає дійсності, тобто не підтверджені жодним доказом. 
Зазначив, що відповідно до висновків Верховного Суду «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ШНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.» (Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (ЄДРСРУ № 71807586), 01 лютого 2018 року у справі № 758/7327/14-ц (ЄДРСРУ № 72044195) та від 12 лютого 2018 року у справі № 592/2386/16-ц (ЄДРСРУ № 72199299), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження № 61-30583св18), від 05 серпня 2020 року у справі № 759/423/19, 17 лютого 2021 року у справі № 711/11121/18 (ЄДРСРУ № 95344593). 
Навпаки, всі надані ним докази: виписка з рахунку, скріншоти із телеграм каналу та месенджеру Вайбер говорять про наступне: 
Списання всіх коштів у сумі 96 500 грн з рахунку відбулось не через його волевиявлення або порушення мною умов Договору, а через недотримання Банком встановленою законом та нормативно-правовими актами процедури проходження (здійснення) платежів (списання коштів) з рахунку. Вказані твердження не спростовані відповідачем. 
Недбале ставлення відповідача до виконання вимог закону щодо захисту моїх персональних даних призвело до незаконного втручання третіх осіб у банківську діяльність Ощадбанку та несанкціоноване списання моїх коштів, що також не спростовано відповідачем. 
Вказане несанкціоноване списання його коштів відбулось через втручання третіх осіб до платіжної системи Ощадбанку, що стало можливим внаслідок системних порушень з боку відповідача законодавства України та нормативно-правових актів НБУ щодо безпеки надання фінансових послуг, недобросовісного відношення керівництва Банку до виконання своїх обов?язків, як у сфері безпеки платіжних послуг, так і в сфері захисту прав споживачів фінансових послуг, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
У запереченнях на відповідь на відзив АТ «Ощадбанк» заперечив проти заявлених Позивачем позовних вимог в повному обсязі, вважає їх безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на таке.
У відзиві на позов викладено детальне обґрунтування дотримання АТ «Ощадбанк» вимог чинного законодавства України при виконанні оскаржуваних операцій, зокрема вимог ст. ст. 1066, 1068, 1071 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги», п. п. 136, 140 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ від 29.07.2022 № 164, і умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Оскаржувані Позивачем операції було здійснено коректно в мобільному додатку «Ощад 24/7», з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки, випущеної на ім?я Клієнта, з обов?язковою ідентифікацією/верифікацією Клієнта, з використанням 3DS кодів підтвердження операцій в мережі Інтернет, коду доступу до мобільного додатку «Ощад 24/7»/біометрії та з правильним введенням одноразових кодів доступу при встановленні/переустановленні мобільного додатку, які надсилались Банком на фінансовий номер позивача, що обгрунтовано у відзиві на позов у справі №753/8684/23 від 06.07.2023 та підтверджено доданими до нього доказами. Зазначені обставини підтверджено доданими до відзиву доказами. 
СМС-інформування по картці, випущеній на ім?я Позивача з номером НОМЕР_8 , не підключено, з приводу чого Банк повідомляє наступне. 
Згідно з п. 17.2.10 Договору комплексного банківського обслуговування підключення Клієнта до послуги СМС-банкінгу може бути проведено: шляхом надання заяви до Банку, через Контакт-центр, в т.ч. за допомогою IVR, Банкомати, інформаційно-платіжний термінали або з використанням системи ДО (за наявності відповідної технічної можливості у Банку). Клієнт оплачує надання послуги СМС-банкінг згідно з Тарифами. 
Станом на 03.01.2019 до карткового рахунку Позивача була випущена основна картка на ім?я ОСОБА_1 з номером НОМЕР_9 , терміном дії до 01.2022 та по зазначеній платіжній картці № НОМЕР_9 03.01.2019 Позивачу на мобільний номер телефону НОМЕР_4 було направлено смс-повідомлення про підключення СМС-банкінгу по карті 47905961. 
26.11.2021 у зв?язку із закінченням терміну дії платіжної картки номер НОМЕР_9 зазначена картка була перевипущена на новий термін дії шляхом випуску нової основної платіжної картки з номером 47909701. 
За результатом аналізу наявної у програмному забезпеченні Банку інформації слідує, що по платіжній карті 47909701 послуга СМС-банкінг не підключалася. Підтвердження про що надано у доданих до відзиву на позов копії даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» та копії даних щодо направлених смс-повідомлень, направлених на фінансовий номер мобільного телефону ОСОБА_4 . 
Щодо підключення послуги СМС-банкінгу по платіжній карті 47909701 Позивач не звертався ні до Контакт-центру Банку, ні до установи Банку. 
Повідомив, що відповідно до технічних налаштувань програмного забезпечення Банку послуга СМС-банкінгу підключається по картковому рахунку та по платіжній картці, випущеній до цього карткового рахунку. У зв?язку з тим, що по платіжній карті 4790*9701 послуга СМС-банкінг не була підключена, Банк направляв Позивачу по даній карті виключно одноразові паролі (підтвердження надано у доданих до відзиву на позов копії даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» та копії даних щодо направлених смс-повідомлень, направлених на фінансовий номер мобільного телефону ОСОБА_5 ), які направляються для підтвердження операції незалежно від того чи підключена послуга СМС-банкінг. При цьому, Банк здійснював інформування Позивача по операціям, які були здійснені по його Картковому рахунку (в т.ч. по операціям проведеним 13.12.2022 о 13:46 на суму 29 145,00 грн, 13.12.2022 о 13:57:33 на суму 4 020,00 грн.), що підтверджується доданими до відзиву на позов копії даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» та копії даних щодо направлених смс-повідомлень, направлених на фінансовий номер мобільного телефону ОСОБА_1 . 
Щодо обґрунтування обов?язку Позивача, як користувача електронного платіжного засобу, не допускати використання платіжних інструментів третіми особами та не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції. 
У позові Позивач повідомив, що: «в месенджері «Телеграм» я знайшов у пошуковій стрічці телеграм-бот @OschadOfficial_bot... я по запиту боту став вводити дані мого мобільного телефону, останні чотири цифри банківського рахунку та коди підтвердження, що надходили на мобільний телефон. Після вводу всіх вказаних реквізитів о 13.33 я отримав повідомлення, що йде генерація цифрового підпису і необхідно очікувати 15 хвилин. Саме під час цього очікування і відбулись шахрайські дії... (абз. 4 стр. 7 позовної заяви)». 
Отже, Позивач повідомив про те, що він самостійно ввів дані фінансового номеру, дані електронного платіжного засобу, коди підтвердження, за допомогою яких ініціюються та санкціонуються платіжні операції, в Телеграм-бот @ OschadOfficial_bot. 
Чат-бот під назвою @OschadOfficial bot не належав, не належить, Не використовувався та не використовується АТ «Ощадбанк». 
У Відповіді на відзив Позивач зазначає про те, що ним для отримання КЕП (кваліфікованого електронного підпису) використовувався розділ Отримання засобу електронного підпису за допомогою чат-боту з Інструкції з налаштування IPAD для віддаленої роботи (абз. 3 стр. 4 відповіді на відзив відповідача). 
В Розділі «Отримання засобу електронного підпису за допомогою чат-боту» Інструкції з налаштування IPAD для віддаленої роботи вказаний єдиний офіційній чат-бот Банку @OschadBot. Дана Інструкція не містить жодних вимог щодо використання системи «Ощад 24/1» через офіційний чат-бот Банку в «Телеграмі» в процесі отримання КЕП чи ЕЦІ (електронного цифрового підпису). 
13.12.2022 з використанням IVR було встановлено/змінено ПІН-код до платіжної картки Позивача * НОМЕР_7 . Для проведення операції на фінансовий номер Позивача 13.12.2022 було направлено 2 СМС-повідомлення з одноразовими кодами підтвердження операції і з повідомленням про заборону повідомлення кодів підтвердження третім особам. При цьому, Інструкції з налаштування IPAD для віддаленої роботи не містить жодних вимог для встановлення/зміни ПІН-коду до платіжної картки Позивача через офіційний чат-бот Банку в «Телеграмі». 
Після зміни ПІН-коду платіжної карти Позивача 13.12.2022 було здійснено авторизацію в мобільному додатку «Ощад 24/7». Для проведення даної операції на фінансовий номер Позивача було 13.12.2022 надіслано повідомлення з одноразовим кодом підтвердження і з повідомленням про заборону повідомлення кодів підтвердження третім особам (дані підтверджені доданими до відзиву копіями даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк»). 
Отже, Позивач самостійно через Чат-бот під назвою @OschadOfficial_bot розголосив третім особам персональні дані, які дозволять за їх допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжні операції, в результаті чого 13.12.2022 було проведено оскаржувані операції. 
Звертає увагу суду, що Закон України «Про платіжні послуги», Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затверджене постановою НБУ №164 від 29.07.2022, Договір комплексного банківського обслуговування, покладають на Позивача, як на користувача електронного платіжного засобу, обов?язок, зокрема, не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом. Детальне обгрунтування вказаних Обов?язків Позивача наведено Банком у відзиві на позов від 06.07.2023. 
Так, згідно з ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов?язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв?язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. 
Згідно з п. 136 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ від 29.07.2022 № 164, (Положення), користувач зобов?язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. 
Відповідно до п. 140 Положення користувач зобов?язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв?язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. 
Аналогічні обов?язки Позивача та обов?язки Позивача щодо забезпечення належного рівня захисту свого облікового запису в системі Дистанційного банківського обслуговування передбачені, зокрема в п.п. 9.14-9.17, 17.2.3, 17.4 Договору комплексного банківського обслуговування. 
Так, Відповідно до п.п. 9.14 - 9.17 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції, що була чинною на момент укладення договору, надалі - Договір) Клієнт зобов?язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\CVC2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. 
Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. 
Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Android Pay, Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця (-ів) сторонньої особи. 
Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. 
Згідно з п.п. 17.2.3 Договору Клієнт зобов?язаний забезпечити умови надійного зберігання Логіну, Паролю та отриманих від Банку електронних підписів Клієнта, що виключають доступ сторонніх осіб до рахунків та можливість розпорядження рахунками сторонніми особами за допомогою Системи ДБО. Клієнт зобов?язаний не допускати тиражування Логіну, Паролю та/або їх передачу третім особам. 
Згідно з п. 17.4 Договору Клієнт зобов?язаний: 17.4.1 забезпечити належний рівень захисту свого облікового запису в системі ДБО, а саме: 1)нікому не передавати управління своїм обліковим записом в системі ДБО; 2) нікому не передавати в будь-якій формі свої логін та пароль облікового запису в системі ДБО: 3)забезпечити захист свого мобільного телефону та SIM-карти, на номер якої в системі ДБО надсилає коди підтвердження операцій; 4)забезпечити антивірусну безпеку своїх інформаційних систем (безперервне використання та своєчасне оновлення антивірусних програм на персональних комп?ютерах, смартфонах, планшетах і т.п.), за допомогою яких він виконує доступ до системи ДБО; 5)негайно змінити пароль в системі ДБО у випадку, якщо пароль або його частина стала відома іншій особі. 
Клієнт погоджується з тим, що розуміє всі ризики, пов?язані з розголошенням логіну Клієнта, паролю для входу в систему ДБО, номеру мобільного телефону Клієнта та/або одноразових цифрових паролів, а також будь-якої інформації про свої рахунки, що є банківською таємницею, при здійсненні доступу до системи ДБО не з власного комп?ютера або мобільного телефону, та несе всю відповідальність за такі випадки (п.17.4.3 Договору). 
Клієнт персонально відповідає за зберігання і нерозголошення третім особам авторизованих та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних/авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм-шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення (п.17.4.4 Договору). 
Отже, Позивач самостійно з порушенням вимог норм чинного законодавства та умов Договору через Чат-бот под назвою (@OschadOfficial_bot розголосив третім особам персональні дані, які дозволять за їх допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжні операції, в результаті чого 13.12.2022 було проведено оскаржувані операції. 
Враховуючи вищевикладене, наявними в матеріалах справи доказами та змістом позовної заяви Позивача доведено, та не заперечується Позивачем, що користувач платіжного засобу ОСОБА_1 своїми діями сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера та іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходить суд. Оцінка доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).
За договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (частина перша статті 1066 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (стаття 1073 ЦК України).
Банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, які він не виконував або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Користувача не можна притягнути до відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб був використаний без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. 
Без установлення обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, немає підстав вважати користувача винним.
Верховний Суд, направляючи цю справу на новий розгляд до суду першої інстанції, у постанові від 08.10.2025 зазначив, що суди першої й апеляційної інстанцій, встановлюючи обставини справи, не з`ясували: (1) чи працював позивач у банку станом на день списання спірної суми коштів з його рахунку; (2) чи був він ознайомленим із порядком генерування електронного цифрового підпису, визначеним у вказаних документах; (3) чи передбачена Інструкцією користувача центру сертифікації ключів АТ «Ощадбанк» або Інструкцією з налаштування IPAD для віддаленої роботи назва офіційного Телеграм-бота для генерування електронного цифрового підпису; (3) чи дотримав позивач визначеного банком порядку під час такого генерування 13 грудня 2022 року. Без встановлення цих обставин висновок судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову є необґрунтованим.
З огляду на предмет доказування у справі та розподіл тягаря доведення обставин, що до нього входять, між сторонами, Суду необхідно установити, чи є підстави стягнути з банку кошти, списані з рахунку клієнта (який працював у банку), внаслідок повідомлення ним у Телеграм-боті, який не є офіційним Телеграм-ботом банку, номера мобільного телефону, останніх чотирьох цифр банківської картки та кодів підтвердження, які надійшли на мобільний телефон?
Суд установив такі фактичні обставини справи.
3 січня 2019 року Позивач приєднався до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання.
На виконання вказаного договору Позивачу відкрили поточний рахунок № НОМЕР_1 .
Отже, між Позивачем та Відповідачем виникли договірні правовідносини як між Клієнтом та Банком, в частині відкриття рахунку з використанням електронного платіжного засобу платіжної картки на підставі договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), зміст якого є публічною інформацією, що перебуває у вільному доступі на сайті Банку www.oschadbank.uа, та є оголошеною банком публічною пропозицією на укладення даного ДКБО. 
На виконання вказаного договору позивачу відкрили поточний рахунок № НОМЕР_1 .
Спірні операції з карткою Позивача здійснені 13 грудня 2022 року з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7»:
- 13:43:04 - переказ на суму 29 000,00 грн на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (78 7111);
- 13:43:34 - переказ на суму 28 500,00 грн на платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (78 7111);
- 13:44:39 - переказ на суму 6 000,00 грн на платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (78 7111);
- 13:46:36 - переказ на суму 29 000,00 грн на поточний рахунок НОМЕР_3 в АТ «Агропросперіс Банк»;
- 13:57:33 - переказ на суму 4 000,00 грн на рахунок НОМЕР_3 в АТ «Агропросперіс Банк».
Зазначені операції здійснені за допомогою інтернет-ресурсу з правильним введенням реквізитів випущеної на ім`я позивача платіжної картки з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7» з підтвердженням біометрією або кодом доступу, який встановлюється при першій авторизації на пристрої або у налаштуваннях безпеки.
Позивач за фактом заволодіння його коштами 14 грудня 2022 року звернувся до банку із заявою про проведення службового розслідування та повернення 96 500,00 грн, які були на його картковому рахунку № НОМЕР_1 .
12 січня 2023 року банк відмовив позивачеві у поверненні коштів, списаних 13 грудня 2022 року, оскільки останній своїми діями сприяв переданню персонального ідентифікаційного номера й іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції третім особам.
24 грудня 2022 року відомості про те, що невстановлена особа з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайським шляхом заволоділа 96 500,00 грн з банківської картки позивача, внесені до ЄДР за № 12022105020002853 з попередньою кваліфікацією за частиною першою статті 190 КК України.
Згідно з наказом голови правління АТ «Державний ощадний банк України» (далі - Відповідач, Банк, Ощадбанк) № 1731-к від 18.10.2019 ОСОБА_1 переведено на посаду головного фахівця відділу підтримки банківського ПЗ управління підтримки програмного забезпечення департаменту інформатизації АТ «Ощадбанк» з 01.11.2019 (а.с. 164 том 2). Станом на час розгляду справи Позивач продовжує працювати в Банку.
1) Отже, станом на день списання Банком спірної суми коштів з рахунку Позивача (13 грудня 2022 року) з використанням мобільного додатку «Ощад 24/7», Позивач був працівником Банку.
Оскільки Позивач є працівником Ощадбанку, для виконання службових обов?язків йому необхідно було отримання електронного цифрового підпису (далі ЕЦП).
13 грудня 2022 року, близько 13 години, перебуваючи на робочому місці в АТ «Ощадбанк» за адресою: м. Київ, віл. Гетьмана 26-а, Позивач для отримання ЕЦП через месенджер «Телеграм». У месенджері «Телеграм» Позивач знайшов у пошуковій стрічці телеграм-бот @OshadOfficial_bot. Позивач по запиту бота став вводити дані свого мобільного телефону, останні чотири цифри банківського рахунку та коди підтвердження. Після вводу всіх реквізитів о 13.33 він отримав повідомлення, що йде генерація цифрового підпису і необхідно очікувати 15 хвилин. Саме під час цього очікування і відбулись шахрайські дії та втручання у банківську систему платежів. 
2) Суд установив, що порядок отримання ЕЦП регламентується (а.с. 36, 42, 77 том 1):
- Інструкцією користувача центру сертифікації ключів АТ «Ощадбанк» (а.с. 36 том 1);
- Інструкцією для отримання кваліфікованого електронного підпису (КЕП) співробітниками банку (а.с. 42, 77 том 1);
- Порядок отримання ЕЦП через месенджер «Телеграм» регламентується Інструкцією з налаштування IPAD для віддаленої роботи (а.с. 36 том 1), з якою Позивач був ознайомлений, що підтверджується змістом позову, у якому Позивач зазначив, що він користувався цією Інструкцією для отримання ЕЦП (а.с. 7 том 1). 
3) Інструкцією з налаштування IPAD для віддаленої роботи передбачена назва єдиного офіційного Телеграм-бота для генерування електронного цифрового підпису @OshadВot http://t.me/OschadBot Ця Інструкція не містить жодних вимог щодо використання системи «Ощад 24/7» через офіційний чат-бот Банку в «Телеграмі» в процесі отримання КЕП (а.с. 142 том 1).
Отже, Позивач самостійно з порушенням вимог норм чинного законодавства та умов Договору через Чат-бот під назвою @OschadOfficial_bot розголосив третім особам персональні дані, які дозволять за їх допомогою ініціювати та/або санкціонувати платіжні операції, в результаті чого 13.12.2022 було проведено оскаржувані операції. 
П. 17.3 Договору передбачає, що Банк не несе відповідальність, зокрема за: помилкове зарахування (списання) коштів на (3) рахунки (-ів) Клієнта, яке відбулось з вини Клієнта (п.п. 17.3.3); підтримку працездатності системи ДБО, за збереження конфіденційності інформації, що передається за допомогою системи ДБО, та за заподіяні у зв?язку з цим збитки, якщо це зумовлено діями Клієнта (п.п. 17.3.5); наслідки несвоєчасного попередження Клієнтом Банку про невірно проведені операції або про необхідність блокування облікового запису Клієнта в системі ДБО (п.п. 17.3.7); наслідки операцій в системі ДБО, здійснених з використанням облікового запису Клієнта. Відповідальність за такі операції несе особисто Клієнт, а не Банк (п. 17.3.8). 
Саме Клієнт банку несе ризики та відповідальність за списання з його карткового рахунку коштів через мобільні пристрої, які перебувають у його володінні. 
4) Операції з переказу коштів на суму 96 500,00 грн здійснені 13 грудня 2022 року в мережі інтернет з використанням одноразового паролю (ПІН-коду), який відомий тільки власнику картки (Позивачу), тому Банк не має нести відповідальність за ці операції.
Твердження Позивача про те, що він не вчиняв жодних дій, які дали змогу стороннім особам зробити платежі, та не сприяв втраті чи незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, спростовуються, зокрема, наданими Позивачем роздруківками знімків екрана з перепискою із чат-ботом (т. 1, а. с. 23-25), листом № 16/3-06/33 від 12 січня 2023 року щодо результатів перевірки, проведеної банком за заявою позивача № 671 від 14 грудня 2022 року (т. 1, а. с. 19-20), та листом Національного банку України від 21 березня 2023 року № 14-0004/19286 щодо розгляду скарги позивача (т. 1, а. с. 40-46).
Закон України «Про платіжні послуги», Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затверджене постановою НБУ №164 від 29.07.2022, Договір комплексного банківського обслуговування, покладають на Позивача, як на користувача електронного платіжного засобу, обов?язок, зокрема, не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом. 
Згідно з ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов?язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв?язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. 
Згідно з п. 136 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою НБУ від 29.07.2022 № 164, (Положення), користувач зобов?язаний зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень. 
Відповідно до п. 140 Положення користувач зобов?язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв?язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. 
Аналогічні обов?язки Позивача та обов?язки Позивача щодо забезпечення належного рівня захисту свого облікового запису в системі Дистанційного банківського обслуговування передбачені, зокрема в п.п. 9.14-9.17, 17.2.3, 17.4 Договору комплексного банківського обслуговування. 
Відповідно до п.п. 9.14 - 9.17 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції, що була чинною на момент укладення договору, надалі - Договір) Клієнт зобов?язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ПІН, CVV2\CVC2, строк дії, номер Картки тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт. 
Клієнт несе ризик та негативні наслідки передачі ним третій особі мобільного телефона (відповідної SIM-карти), номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як Номер мобільного телефону Клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на Номер мобільного телефону Клієнта. 
Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Android Pay, Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця (-ів) сторонньої особи. 
Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися. 
Згідно з п.п. 17.2.3 Договору Клієнт зобов?язаний забезпечити умови надійного зберігання Логіну, Паролю та отриманих від Банку електронних підписів Клієнта, що виключають доступ сторонніх осіб до рахунків та можливість розпорядження рахунками сторонніми особами за допомогою Системи ДБО. Клієнт зобов?язаний не допускати тиражування Логіну, Паролю та/або їх передачу третім особам. 
Згідно з п. 17.4 Договору Клієнт зобов?язаний: 17.4.1 забезпечити належний рівень захисту свого облікового запису в системі ДБО, а саме: 1)нікому не передавати управління своїм обліковим записом в системі ДБО; 2) нікому не передавати в будь-якій формі свої логін та пароль облікового запису в системі ДБО: 3)забезпечити захист свого мобільного телефону та SIM-карти, на номер якої в системі ДБО надсилає коди підтвердження операцій; 4)забезпечити антивірусну безпеку своїх інформаційних систем (безперервне використання та своєчасне оновлення антивірусних програм на персональних комп?ютерах, смартфонах, планшетах і т.п.), за допомогою яких він виконує доступ до системи ДБО; 5)негайно змінити пароль в системі ДБО у випадку, якщо пароль або його частина стала відома іншій особі. 
Клієнт погоджується з тим, що розуміє всі ризики, пов?язані з розголошенням логіну Клієнта, паролю для входу в систему ДБО, номеру мобільного телефону Клієнта та/або одноразових цифрових паролів, а також будь-якої інформації про свої рахунки, що є банківською таємницею, при здійсненні доступу до системи ДБО не з власного комп?ютера або мобільного телефону, та несе всю відповідальність за такі випадки (п.17.4.3 Договору). 
Таким чином, Суд установив, що 13 грудня 2022 року Позивач, будучи працівником Ощадбанку, ознайомився із затвердженим в останньому порядком формування електронного цифрового підпису в застосунку «Телеграм», перебуваючи на робочому місці, вчиняв дії у застосунку «Телеграм» з ботом для генерування електронного цифрового підпису, необхідного для виконання службових обов`язків, однак не дотримався визначеного Банком порядку під час такого генерування ЕЦП, оскільки передав дані мобільного телефону, останні чотири цифри «банківського рахунку» та коди підтвердження не у системі Банку - в офіційному Телеграм-боті для генерування електронного цифрового підпису @OshadВot, а на сторонньому «фішинговому» Телеграм-боті з подібною назвою @OshadOfficial_bot. Вказаної інформації було достатньо для отримання доступу до рахунку Позивача, внаслідок чого відбулося списання коштів із рахунку Позивача під час генерування електронного цифрового підпису.
Суд не викликав для допиту як свідка заявленого Позивачем керівника відділу, у якому працював Позивач, ОСОБА_3 , оскільки факт його присутності біля робочого місця Позивача під час генерування ЕЦП не впливає на обов`язок Позивача самостійно коректно перейти у офіційний Телеграм-бот для генерування електронного цифрового підпису @OshadВot. Отже, клопотання не було задоволене з огляду на неможливість підтвердження/спростування обставин, що належать до предмета доказування у справі, такими свідченнями.
Доводи Позивача про відсутність обов`язкового СМС-інформування по картці, випущеній на ім?я Позивача з номером НОМЕР_8 , Суд відхиляє, з таких мотивів, 
СМС-інформування по картці, випущеній на ім?я Позивача з номером НОМЕР_8 , не було підключено, оскільки згідно з п. 17.2.10 Договору комплексного банківського обслуговування підключення Клієнта до послуги СМС-банкінгу може бути проведено: шляхом надання заяви до Банку, через Контакт-центр, в т.ч. за допомогою IVR, Банкомати, інформаційно-платіжний термінали або з використанням системи ДО (за наявності відповідної технічної можливості у Банку). Клієнт оплачує надання послуги СМС-банкінг згідно з Тарифами. Станом на 03.01.2019 до карткового рахунку Позивача була випущена основна картка на ім?я ОСОБА_1 з номером НОМЕР_9 , терміном дії до 01.2022 та по зазначеній платіжній картці № НОМЕР_9 03.01.2019 Позивачу на мобільний номер телефону НОМЕР_4 було направлено смс-повідомлення про підключення СМС-банкінгу по карті 47905961. 26.11.2021 у зв?язку із закінченням терміну дії платіжної картки номер НОМЕР_9 зазначена картка була перевипущена на новий термін дії шляхом випуску нової основної платіжної картки з номером 47909701. По платіжній карті 47909701 послуга СМС-банкінг не підключалася. Підтвердження про що надано у доданих до відзиву на позов копії даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» та копії даних щодо направлених смс-повідомлень, направлених на фінансовий номер мобільного телефону ОСОБА_4 . Щодо підключення послуги СМС-банкінгу по платіжній карті 47909701. Позивач не звертався ні до Контакт-центру Банку, ні до установи Банку. Відповідно до технічних налаштувань програмного забезпечення Банку послуга СМС-банкінгу підключається по картковому рахунку та по платіжній картці, випущеній до цього карткового рахунку. У зв?язку з тим, що по платіжній карті 4790*9701 послуга СМС-банкінг не була підключена, Банк направляв Позивачу по даній карті виключно одноразові паролі (підтвердження надано у доданих до відзиву на позов копії даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» та копії даних щодо направлених смс-повідомлень, направлених на фінансовий номер мобільного телефону ОСОБА_5 ), які направляються для підтвердження операції незалежно від того чи підключена послуга СМС-банкінг. При цьому, Банк здійснював інформування Позивача по операціям, які були. Ці доводи Банку Позивач не спростував.
У цій справі Банк довів, що Позивач (як клієнт Банку) своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тому зв`язку з наявністю вини користувача у перерахуванні спірних коштів, відповідальність Банку не настає.
На підставі ст.12 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та ст.13 ЦПК України, згідно з якою цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що Позивач не довів факт порушення Відповідачем його прав, тому підстави для задоволення вимог позову відсутні.
Керуючись нормами ст. 141, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення ухвалено за відсутності учасників справи та складено 27.03.2026.

Суддя В.М. Маркєлова