Справа № 274/2590/25 Провадження № 2-о/0274/19/26  РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т. Б., за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
представника Міністерства оборони України - ОСОБА_32
заінтересованих осіб - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ГУ ПФУ в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду із указаною заявою, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 до 17.11.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обгрунтування заяви ОСОБА_6 зазначила, що 17.11.2024 поблизу с-ща Чумацьке Покровського району Донецької області під час бойових дій зник безвісти військовослужбовець ОСОБА_5 , що підтверджується сповіщенням сім`ї №215 від 19.11.2024, яке їй надійшло, як цивільній дружині, та іншими документами.
Фактично з 11.12.1994 вона та ОСОБА_5 , незважаючи на те, що кожен з них ще перебував у зареєстрованому шлюбі з іншими (вона з ОСОБА_7 до 21.10.1999, а він з ОСОБА_8 до 12.06.1997), маючи на меті проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства, почали проживати разом як подружжя у с. Рея Бердичівського району Житомирської області у батьків ОСОБА_5 , а з 05.11.1999 за адресою: АДРЕСА_1 , у квартирі заявниці, де вони проживають та разом зареєстровані і по даний час.
Вони проживали разом з дітьми заявниці від першого шлюбу - синами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився спільний син ОСОБА_11 , однак через сварку з ОСОБА_5 , батьком у свідоцтві про народження ОСОБА_11 записаний перший чоловік заявниці - ОСОБА_7 , який хоч і знав, що син не від нього, однак дав згоду бути записаним його батьком.
Пізніше, ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявниці та ОСОБА_5 народилася донька ОСОБА_12 .
ОСОБА_13 є донькою зниклого безвісти ОСОБА_5 від першого шлюбу.
За час проживання однією сім`єю (понад 20 років) ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет, виховували дітей, тобто мали стосунки, притаманні подружжю.
14.06.2024 ОСОБА_5 був мобілізований до лав ЗСУ, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Останній раз вони спілкувалися телефоном 17.11.2024 близько 9.00, а потім десь о 12.00 по Вайберу, коли чоловік повідомив, що їде на бойове завдання і зв`язку з ним не буде деякий час. До цього з ним теж 8 днів не було зв`язку, тому вона чекала на дзвінок від нього.
19.11.2024 з ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшло сповіщення сім`ї про зникнення безвісті ОСОБА_5 , вона вживає заходів для пошуку останнього, однак вона не має жодного статусу.
Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_14 необхідно для підтвердження соціального статусу для його пошуків, для отримання соціальних пільг, а в подальшому, якщо не буде встановлено місце його знаходження, тоді вона матиме право на звернення до суду з заявою про оголошення його померлим та матиме право на отримання частки одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 21.04.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без руху у зв`язку із порушенням приписів ст. 177 ЦПК України.
Ухвалою суду від 24.04.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Ухвалою суду від 28.05.2025 до участі у справі, як заінтересовану особу, залучено Міністерство оборони України.
03.06.2025 від Міністерства оборони України надійшла заява, у якій представник заперечує проти задоволення заявлених вимог. Зазначив, що встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 у поданій заяві не має ознак юридичної необхідності і не обумовлює виникнення правових наслідків для заявниці. Заява подана без дотримання вимог ч. 1 ст. 315 ЦПК України, не підтверджена доказами порушення або невизнання прав заявниці, і має виключно умовний характер.
Ухвалою суду від 01.07.2025 до участі у справі, як заінтересовану особу, залучено ГУПФУ в Житомирській області.
14.08.2025 від ГУПФУ в Житомирській області надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Проти задоволення заяви не заперечує за умови доведеності її належними доказами.
Ухвалою суду від 18.09.2025 у задоволенні клопотання представника Міністерства оборони України - ОСОБА_32 про закриття провадження у справі - відмовлено.
У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали вимоги заяви.
Заінтересована особа ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення заяви.
Представник заявника стверджує, що проживаючи спільно, заявниця з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вели спільне господарство, мали спільний бюджет та розпоряджалися ним, проводили спільні витрати, придбавали майно в інтересах сім`ї, а також мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю.
Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, посилався на безпідставність встановлення вказаного факту.
Заінтересовані особи ОСОБА_4 , ГУ ПФУ в Житомирській області, повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явились, просили розгляд справи без їх участі проводити.
ОСОБА_4 у заяві від 20.05.2025 не заперечувала проти задоволення заяви. 
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.48).
14.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_6 до Збройних Сил України (а.с.23, 40).
17.11.2024 поблизу селища Чумацьке Покровського району Донецької області в бою за Україну, її свободу і незалежність зник безвісти механік-водій 1 евакуаційного відділення 3 евакуаційного взводу евакуаційного роти ремонтно відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 , що підтверджується сповіщенням сім`ї №215 від 19.11.2024, актом службового розслідування за фактом зникнення безвісти від 20.12.2024, Витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 21.12.2024 про результати проведення службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_5 (а.с. 33-38, 40-46).
Сповіщення сім"ї №215 від 19.11.2024 адресовано на ім`я ОСОБА_1 , у графі «ступінь споріднення» вказано «цивільна дружина».
31.01.2025 позивачка, в інтересах якої діє адвокат Шуліка - Гінкулова А. Г., зверталась до суду з позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, в період з 22.10.1999 до 17.11.2024: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 09.04.2025 закрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмету спору.
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00049000867, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.06.1990 перебувала в шлюбі з ОСОБА_7 , шлюб між ними розірвано 21.10.1999 (а.с.8-11).
Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00049000726, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 20.11.1999 перебував у шлюбі з ОСОБА_8 , шлюб між ними розірвано 12.06.1997 (а.с.12-15).
ОСОБА_1 направляла посилку ОСОБА_5 11.08.2024, що підтверджено накладною Укрпошти та квитанціями (а.с. 24).
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції вбачається, що ОСОБА_1 у серпні, вересні 2021, липні 2023 здійснювала погашення кредиту за ОСОБА_5 (а.с. 25-27)
Згідно виписки АТ КБ "Приватбанк" від 16.01.2025 на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_17 здійснював перерахування грошових коштів на рахунок останньої (а.с.28).
Згідно товарних чеків № 1947 від 14.09.2024, № 9563 від 12.09.2021, наданих заявником, під час проживання з ОСОБА_5 було придбано побутову техніку.
ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та згідно довідки відділу з питань державної реєстрації виконкому Бердичівської міської ради від 08.07.2019 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19, 30, 32).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.31).
ОСОБА_13 є донькою ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про шлюб (а.с.61, 62).
Згідно довідки відділу з питань державної реєстрації виконкому Бердичівської міської ради № 4854 від 21.11.2024, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (з 16.05.2003 по теперішній час); ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (з 16.05.2003 по теперішній час); ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (з 02.09.2019 по теперішній час); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (з 19.06.2014 по теперішній час); ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (з 27.06.2012 по теперішній час); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (з 30.05.2012 по теперішній час); ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 30.08.2005 по теперішній час) (а.с.39).
У кримінальному провадженні №12024060480001192 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом безвісного зникнення ОСОБА_5 , ОСОБА_1 визнана потерпілою (а.с.42).
У судовому засіданні допитано свідків.
Свідок ОСОБА_23 , пояснила, що в 2015 її донька разом з братом заявниці почали спільно проживати. Знає ОСОБА_9 щн з 2005 разом з ним працювала. Знала, що у ОСОБА_9 є дружина та діти. Сприймала їх як подружжя. Відомо, що у них були ОСОБА_11 старший син і ОСОБА_24 менша донька. ОСОБА_25 подзвонила до її зятя в той же день коли їй стало відомо, що пропав ОСОБА_9 і повідомила про це.
Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні пояснила, що знає сім`ю з 2010. Проживали разом в одній квартирі за адресою АДРЕСА_1 , разом з дітьми, вели спільне господарство, працювали. Вона робила по сусідству їм ремонт. Відомо, що ОСОБА_9 пішов на війну і зник без вісти.
Свідок ОСОБА_27 , сусідка заявниці, повідомила, що знає її та ОСОБА_9 років 30. Відомо, що проживали разом за адресою АДРЕСА_1 , мали двох дітей ОСОБА_11 і ОСОБА_24 . Жили разом як подружжя, вели спільне господарство, купували речі, господарювали біля будинку, разом їздили до матері ОСОБА_9 допомагали.
Свідок ОСОБА_29 , у судовому засіданні повідомила, що із заявницею познайомилась на роботі, на залізничному вокзалі, десь 1995-1996 роки. Відомо, що з ОСОБА_5 у неї народився син ОСОБА_11 . ОСОБА_9 визнавав сина. Також народилась донька ОСОБА_24 . В ОСОБА_1 від першого шлюбу було двоє дітей. Свідок повідомила, що хрестила ОСОБА_11 . Дружили сім`ями. Відомо, що бюджет у них був спільний, жили скромно: ОСОБА_30 на вокзалі прибиральницею працювала, а ОСОБА_9 у ОСОБА_33, а згодом на водоканалі. Разом забезпечували чотирьох дітей. Відомо, що жили разом з 1994. ОСОБА_1 подзвонила їй і сказала, що ОСОБА_9 пропав. 
ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду
Відповідно частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Положеннями статті 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків.
Частиною четвертою статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб належать жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.
Статтею 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» до числа близьких родичів віднесено осіб, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі осіб, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Статтею 6 цього Закону визначені права близьких родичів. Виникнення і реалізація цих прав не ставиться у залежність від рішення суду про встановлення факту спільного проживання.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Згідно забзацом п`ятимпункту 6мотивувальної частиниРішення КонституційногоСуду Українивід 03червня 1999року №5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц).
Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків притаманних подружжю не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі №694/1540/20).
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі №753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.
Факт місця реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у справі № 543/563/22).
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці (постанова Верховного Суду від 16 квітня 2025 року у справі № 759/21340/21).
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно достатті 89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц).
У цій справі судом встановлено, що:
1) у заявлений в заяві період 01.01.2004 по 17.11.2024 ні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зниклий безвісти,не перебували у зареєстрованому шлюбі між собою, та не перебували у зареєстрованому шлюбі з будь-ким іншим, адже їх офіційно зареєстровані шлюби з іншими особами були розірвані (обставина підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбів);
2) ОСОБА_1 , та ОСОБА_5 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 , (обставини підтверджуються показаннями свідків, довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні);
3) ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вели спільне господарство (підтверджується показаннями свідків в частині того, що вони робили ремонт, купували техніку, а також товарними накладними, виписками по рахунку заявниці, квитанціями про переказ готівки, поштового відправлення).
Факт спільного проживання однією сім`єю заявниці ОСОБА_1 , із зниклим безвісти ОСОБА_5 , як подружжя без реєстрації шлюбу, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Надані докази та показання свідків підтверджують факт їх спільного проживання в період з 01.01.2004 до 17.11.2024, виникнення між ними взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, піклування чоловіка та жінки один про одного.
Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про встановлення факту того, що заявниця та ОСОБА_5 проживали в період 01.01.2004 до 17.11.2024, однією сім`єю як чоловік та дружина, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.
При цьому суд не може погодитися з доводами Міністерства оборони України, про те, що встановлення даного факту не породжує юридичних наслідків для заявника, оскільки, ОСОБА_31 , звертаючись до суду із вказаною заявою, обґрунтовувала своє звернення тим, що встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявниці необхідне для того, щоб скористатися своїм правом відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на отримання певних прав та гарантій для членів сімей зниклих безвісти військовослужбовців, для призначення грошових виплат відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, а також для захисту прав ОСОБА_5 в органах державної влади, можливості подавати заяви, ініціювати пошуки ОСОБА_5 , звернення до суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим, а без відповідного рішення суду щодо встановлення вказаного факту, вона буде позбавлена можливості реалізації відповідних прав.
Керуючись ст. ст. 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.01.2004 до 17.11.2024
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ;
Заінтересована особа: Міністерство оборони України, місцезнаходження: пр. Повітряних Сил, 6, м. Київ, ЄДРПОУ 00034022;
Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
Заінтересована особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ;
Заінтересована особа: ГУ ПФУ в Житомирській області, місцезнаходження: вул. Ольжича, 7, Житомир, Житомирська область, 10002, ЄДРПОУ 13559341.
Повний текст рішення виготовлено 10.02.2026.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА