ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/130/26 Справа № 175/9354/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Безрука А.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 06 травня 2025 року о 23:31 год. водій ОСОБА_1 біля будинку 2 по вул. Хабаровській у м. Краматорськ, керував транспортним засобом «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2,5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказане рішення захисником Безруком А.В. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд грубо порушив норми права, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. Суд першої інстанції не викликав свідків по вказаній справі. Робітниками поліції не повідомлено ОСОБА_2 про причину зупинки транспортного засобу, не роз`ясненні права, не повідомлено про фіксацію події. Ознак сп`яніння у ОСОБА_2 не було, поведінка відповідала обстановці. 
Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом в стані сп`яніння, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.
Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Так, факт порушення Хандучкою п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , керував транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер та у закладі охорони здоров`я. Факт вказаної відмови також був зафіксований на бодікамеру робітниками поліції.
Таким чином, в діях ОСОБА_2 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. 
Щодо тверджень апелянта про неповідомлення ОСОБА_2 про відеофіксацію правопорушення, вони не знайшли свого підтвердження, оскільки робітниками поліції його було повідомлено про вказану фіксацію. 
Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до відеозапису робітниками поліції встановлено особу, що притягується до адміністративної відповідальності. Хандучка після зупинки транспортного засобу, вийшов зі сторони водія, за вимогою робітників поліції сам назвав своє ім`я та прізвище, тобто ідентифікував себе. 

Відповідно до відеозапису з бодікамери, ОСОБА_2 було зупинено о 23-31 годині 06.05.2025 року робітниками поліції під час дії в Донецькій області комендантської години, під час якої зокрема забороняється рух транспортних засобів, а під час перевірки документів поліцейські почули запах алкоголю, тому запропонували особі пройти огляд на стан сп`яніння.
Контроль дотримання комендантської години мешканцями населеного пункту покладається військовим комендантом на спеціально виділені для цієї мети комендантські патрулі, до складу яких входять поліцейські Національної поліції України, військовослужбовці ЗС України та можуть залучатися військовослужбовці Національної гвардії України та державної прикордонної служби України.
У разі порушення комендантської години, комендантський патруль та правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби, проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Як вбачається з відеозапису адміністративного правопорушення, робітником поліції було роз`яснено ОСОБА_2 , що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер та проїхати до закладу охорони здоров`я, оскільки робітники поліції не мають медичної освіти для встановлення чіткого висновку про знаходження особи, в стані алкогольного чи іншого сп`яніння.
Крім того, вказані ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_2 зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в графі – місце скоєння, суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин (а.с.1), тому доводи апелянта, про надуманість ознак алкогольного сп`яніння, наведених робітниками поліції, також не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 272 КУпАП, як свідок, у справі про адміністративне правопорушення, може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим достатньо других доказів, тому доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків, є необґрунтованими.

З матеріалів справи та відеозапису правопорушення вбачається, що робітниками поліції в повній мірі були роз`яснені ОСОБА_2 його права відповідно до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.
Невизнання ОСОБА_2 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.
Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В :

Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2025 року відносно ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Безрука А.В. без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя