ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
24 квітня 2026 року 	Справа № 280/1412/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, код ЄДРПОУ 42822115)
до ПІВДЕННО-СХІДНОЇ МИТНИЦІ (49038, м. Дніпро, вул.Ольги княгині, буд. 22, код ЄДРПОУ 43971371)
про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:
19.02.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (далі – позивач) до ПІВДЕННО-СХІДНОЇ МИТНИЦІ (далі – відповідач), відповідно до якої позивач просить суд: 
визнати протиправним та скасувати Рішення Південно-Східної митниці про коригування митної вартості товару №UA110150/2026/000005/2 від 08.01.2026 року.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Ухвалою суду від 24.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 23.04.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
04.08.2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (ТОВ «ТД «АМТ») (м. Запоріжжя) (Покупець) уклало з компанією «ANHUI QUANCHAI ENGINE CO.LTD» (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт №QC/1 від 04.08.2025 року на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
В подальшому компанією Продавцем відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації №2025-1-z від 08.08.2025 року (з урахуванням виправлення технічної помилки листом продавця від 06.01.2026 року) та рахунку-фактури (інвойсу) №QC-2025-1-z від 03.09.2025 року було здійснено поставку товарів (запасні частини до дизельних двигунів внутрішнього згоряння моделі V38N (4100) виробництва QUANCHAI).
Товарна партія поставлялась на умовах FOB згідно міжнародних торговельних правил «ІНКОТЕРМС 2010» (порт відвантаження Shanghai, China).
До митного контролю та митного оформлення позивачем було надіслано засобами електронного зв`язку згідно з ст. 257 Митного кодексу України митну декларацію (далі – ЕМД) в режимі ІМ 40 26.12.2025 за № 25UA110150016865U0 на 33 товари відповідно опису наведеного в гр.31.
До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи: Декларація митної вартості; Зовнішньоекономічний контракт №QC/1 від 04.08.2025 року; Специфікація №2025-1-z від 08.08.2025 року (з урахуванням виправлення технічної помилки листом продавця від 06.01.2026 року); Рахунок- фактура (інвойс) №QC-2025-1-z від 03.09.2025 року; Пакувальний лист від 03.09.2025 року; Сертифікат про походження товару №25C412120027/00008 від 23.09.2025 року; Договір транспортно-експедиторського обслуговування №122 від 01.03.2024 року; Заявку на транспортно-експедиторське обслуговування №8 від 03.09.2025 року; Коносамент №ZJSM25090764B від 10.09.2025 року; Рахунок на оплату транспортно- експедиторських послуг №2025/PF/467 від 09.12.2025 року; Довідку про транспортні витрати №0912/6T від 09.12.2025 року; Акт виконаних послуг від 09.12.2025 року; Залізничну накладну №31524749 від 10.11.2025 року; CMR №8554 від 15.12.2025 року.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митним постом «Дніпро-Правобережний» Південно-Східної митниці позивачу 05.01.2026 року було направлено електронне повідомлення. У повідомленні митний орган, посилаючись на ч.1 ст.320 Митного кодексу України та результати автоматизованої системи управління ризиками, повідомив, що за результатами формато-логічного контролю ЕМД №25UA110150016865U0 від 26.12.2025 року виявлено ризики можливого заниження митної вартості товарів за номерами 7, 11, 15, 23, 24, 26, 27. Митниця зазначила про необхідність подання протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару (якщо рахунок сплачено); інші платіжні та/або бухгалтерські документи; транспортні (перевізні) документи та документи про вартість перевезення; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника; копію митної декларації країни відправлення; висновки експертної організації про якісні та вартісні характеристики товарів. Також митниця зазначила, що це перше митне оформлення даних кодів товарів з Китаєм за останні 365 днів, до товару застосовуються пільги, а надана Специфікація №2025-1-z укладена раніше за Контракт, що викликає сумніви щодо достовірності документів.
Листом вих. №060103 від 06.01.2026 року позивач надав митниці письмові пояснення. Разом із відповіддю позивачем надано лист від продавця — компанії ANHUI QUANCHAI ENGINE CO.,LTD від 06.01.2026 року, яким китайський постачальник підтверджує допущену технічну помилку в даті Специфікації №2025-1-z та просить вважати правильною датою укладення Специфікації — 08.08.2025 року. У цьому ж листі позивач повідомив, що інші додаткові документи у встановлений 10-денний термін надаватись не будуть, та висловило прохання здійснити митне оформлення товару за ЕМД №25UA110150016865U0 від 26.12.2025 року за наявними документами.
08.01.2026 року Південно-Східною митницею було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110150/2026/000005/2, відповідно до якого митна вартість задекларованих товарів скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості — резервним методом, згідно з положеннями ст.64 Митного кодексу України. Також було оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД №26UA110150000077U3 від 09.01.2026 року із застосуванням індивідуальної гарантії №26UA1200120001GC1 від 09.01.2026 року, виданої гарантом Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (код ЄДРПОУ 20602681).
Позивач вважає, що митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).
Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: (…) в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; (…) 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 МК України.
Відповідно до статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна базуватись на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається податками, чи аналогічного товару і не повинна базуватись на вартості товару вітчизняного походження або на довільних чи фіктивних оцінках.
Згідно з частиною 4 статті 337 МК України, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Єдиний підхід до здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2015 р. за № 1021/27466, із змінами (далі - Порядок №684).
За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МК України, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками.
Суд звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.
Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).
В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості, у графі 33, митниця зазначає розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування, а саме:
1.«Надана до митного оформлення специфікація №2025-1-z укладена раніше ніж контракт.»
З матеріалів справи судом встановлено, що сторонами зовнішньоекономічного контракту №QC/1 від 04.08.2025 року було укладено Специфікацію (Додаток) №2025-1-z. При заповненні даних у Специфікації продавцем ANHUI QUANCHAI ENGINE CO.,LTD була допущена технічна помилка в даті документа, про що листом від 06.01.2026 року продавець офіційно підтвердив технічну помилку та повідомив, що правильною датою укладення Специфікації №2025-1-z є 08.08.2025 року, тобто після дати укладення основного контракту №QC/1 від 04.08.2025. Лист продавця про допущену помилку надавався митниці під час консультацій.
Таким чином, на момент митного оформлення митному органу було надано лист продавця, який усуває будь-які сумніви щодо хронології документів. Специфікація №2025-1-z є невід`ємною частиною контракту №QC/1 (п.1.2 Контракту) і повністю відповідає його умовам.
Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України митний орган не має права вимагати від декларанта документів, не передбачених цією статтею, а також не може відмовляти у прийнятті митної вартості лише через технічну помилку в даті, яка була виправлена продавцем у встановленому порядку.
Отже, зауваження митниці щодо «укладення специфікації раніше контракту» є спростованим наданим листом продавця від 06.01.2026 року і не може слугувати підставою для коригування митної вартості товарів.
2.Щодо необхідності надання для підтвердження виробника товарів: копія ліцензії на виробництво товару; копія нормативно-технічної документації на виготовлення товару; копія сертифікату на систему якості товару; копія сертифікату продукції власного виробництва; копія свідоцтва про присвоєння товару штрихового коду EAN. Зазначені документи відсутні згідно графи 44 ЕМД.»
Зауваження митного органу щодо необхідності надання зазначеного переліку документів для підтвердження статусу виробника є безпідставним, не відповідає вимогам чинного законодавства України та виходить за межі повноважень митного органу при контролі митної вартості товарів.
Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України перелік документів, які декларант зобов`язаний надати митному органу для підтвердження заявленої митної вартості, є вичерпним і закритим. До цього переліку входять: декларація митної вартості; зовнішньоекономічний контракт (угода); рахунок-фактура (інвойс); транспортні (перевізні) документи; інші документи, що підтверджують ціну, фактично сплачену або таку, що підлягає сплаті.
Жоден із документів, перелічених митним органом (ліцензія на виробництво, нормативно-технічна документація, сертифікати якості, сертифікат продукції власного виробництва, свідоцтво про штрих-код), не входить до вичерпного переліку ст.53 МКУ і не є обов`язковим для підтвердження митної вартості.
Частиною 5 статті 53 Митного кодексу України прямо заборонено вимагати від декларанта будь-які інші документи, крім тих, що прямо передбачені цією статтею. Митний орган не має права розширювати цей перелік на власний розсуд.
Статус продавця як виробника товару в повному обсязі підтверджується первинними документами, наданими до митного оформлення, а саме: зовнішньоекономічним контрактом №QC/1 від 04.08.2025 року; Специфікацією (Додатком) №2025-1-z від 08.08.2025 року (з урахуванням виправлення технічної помилки листом продавця від 06.01.2026 року).
В обох документах компанія ANHUI QUANCHAI ENGINE CO.,LTD чітко ідентифікована як виробник (виготовлювач) товару. Цієї інформації достатньо для ідентифікації продавця/виробника відповідно до вимог Митного кодексу.
Вимога митного органу про надання додаткових документів (ліцензій, сертифікатів, технічної документації тощо) фактично є спробою покласти на декларанта обов`язок доводити виробничий статус продавця за допомогою документів, які не передбачені ст.53 МКУ і не впливають на ціну, фактично сплачену або таку, що підлягає сплаті за товар — тобто на основу визначення митної вартості за основним методом (ст.58 МКУ).
Таким чином, відсутність у графі 44 ЕМД перелічених митним органом документів не є порушенням законодавства, не створює сумнівів щодо достовірності заявленої митної вартості і не може слугувати підставою для коригування митної вартості товарів.
3.«…поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB – SHANGHAI, згідно Інкотермс. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс) за терміном FОВ, Продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта. Враховуючи заявлений характер зовнішньоекономічної угоди - контракт з виробником, умови поставки FOB, пункт 3.1.1 Контракту від 04.08.2025 №QC/1 продавцем здійснено митні формальності у країні відправлення. Документального підтвердження умов здійснення експортної операції із вивезення оцінюваної партії товарів (вартості, умов поставки, ваги) не надано.»
За результатами розгляду листа позивача митниця в оскаржуваному рішенні з цього ж питання зазначає наступне: «Будь-яка легальна експортно- імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року. Відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорта, що також зазначено у пункті 3.1.1 Контракту від 04.08.2025 №QC/1. В рамках проведення консультацій декларанта зобов`язано надати копію декларації країни відправлення з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч.5 ст.54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2 та п.3 ст.53 МКУ, Ненадання декларантом ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» експортної декларації свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових: перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні. Декларантом не надано копію декларації країни відправлення. Отже, все вищеперераховане свідчить про те, що виявлені розбіжності декларантом не усунуті.»
Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача оскільки відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України перелік документів, які декларант зобов`язаний надати для підтвердження митної вартості, є вичерпним. До нього входять зовнішньоекономічний контракт, інвойс, транспортні документи та інші документи, що безпосередньо підтверджують ціну, фактично сплачену або таку, що підлягає сплаті. Копія експортної митної декларації країни відправлення (Китаю) до цього переліку не входить і не є обов`язковою. Частина 5 статті 53 Митного кодексу України прямо забороняє митному органу вимагати від декларанта будь-які інші документи, крім прямо передбачених цією статтею. Отже, вимога митниці надати китайську експортну декларацію не відповідає чинному нормам МКУ.
Умови поставки FOB Shanghai, закріплені в контракті №QC/1 від 04.08.2025 року (пункт 3.1.1), покладають обов`язок виконання експортного митного оформлення виключно на продавця — компанію ANHUI QUANCHAI ENGINE CO.,LTD. Український покупець не є учасником експортної митної процедури в Китайській Народній Республіці і не зобов`язаний мати чи надавати документи, які оформлюються виключно між китайським продавцем і місцевими митними органами. Це стандартна практика при умовах FOB, коли ризик і відповідальність за експортне очищення повністю лежить на продавцеві.
Підтвердження умов поставки, вартості, ваги та кількості товару повністю міститься в наданих до митного оформлення документах: зовнішньоекономічному контракті №QC/1, Специфікації №2025-1-z від 08.08.2025 року (з офіційним виправленням дати технічної помилки листом продавця від 06.01.2026 року), інвойсі №QC-2025-1-z від 03.09.2025 року, пакувальному листі, коносаменті №ZJSM25090764B, сертифікаті походження, залізничній накладній та рахунку експедитора. Всі ці документи узгоджені між собою, містять ідентичні відомості про ціну, кількість, вагу та умови поставки і повністю достатні для підтвердження митної вартості за основним методом.
Таким чином, відсутність копії китайської експортної декларації не створює жодних розбіжностей у наданих документах, не впливає на правильність визначення митної вартості і не може бути підставою для її коригування. Вимога митного органу виходить за межі повноважень, встановлених Митним кодексом України, і є необґрунтованою.
4. «Відповідно до п.5.2 Контракту від 04.08.2025 №QC/1 умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту. У наданій декларантом Специфікації від 01.08.2025 №2025-1-z визначено загальну вартість товарів – 3 912,23 дол. США., також вказано умови оплати: протягом 180 днів з моменту фактичного отримання товару. Фактичне отримання товару здійснено згідно ЕМД від 16.12.2025 №25UA110150016454U8 при розміщенні вантажу на митний склад. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ).
До митного оформлення не надано банківський платіжний документ, що підтверджує оплату по контракту від 04.08.2025 №QC/1 та специфікації від 01.08.2025 №2025-1-z. Оцінюваний товар, що був транспортований за коносаментом від 06.08.2025 №ZJSM25090764C, був попередньо поміщений в режим «митного складу за ЕМД від 16.12.2025 №25UA110150016454U8 (ІМ 74).
Враховуючи дату попереднього поміщення товару в режим «митного складу», оплата за товар по специфікації від 01.08.2025 №2025-1-z могла б бути здійснена в повному обсязі.»
Відповідні зауваження митного органу є безпідставними і суперечить як нормам Митного кодексу України, так і умовам зовнішньоекономічного контракту. Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України банківські платіжні документи, що підтверджують вартість товару, подаються лише у випадку, якщо рахунок сплачено. У всіх інших випадках, коли оплата ще не здійснена, такі документи не можуть і не повинні вимагатися митним органом. Митний орган не має права вимагати документів, які об`єктивно не існують на момент митного оформлення.
Умови оплати чітко визначені в пункті 5.2 Контракту №QC/1 від 04.08.2025 року, згідно з яким «умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (Додатках) до Контракту». У Специфікації №2025-1-z сторони прямо узгодили: «оплата протягом 180 днів з моменту фактичного отримання товару».
Фактичним отриманням товару сторони вважають день доставлення товару до кінцевого місця доставки, передбаченого транспортними документами. Згідно залізничної накладної №31524749 від 10.11.2025 року та ЕМД від 16.12.2025 року №25UA110150016454U8 товар був поміщений у режим митного складу (ІМ 74) саме 16.12.2025 року. Саме з цієї дати починається відлік 180-денного строку відстрочки платежу. На момент подання ЕМД №25UA110150016865U0 (26.12.2025 року) термін оплати ще не сплив, відтак оплата Товариством не здійснювалася.
Таким чином, на момент митного оформлення банківські платіжні документи про оплату об`єктивно не існували і не могли бути надані. Відсутність таких документів не є порушенням, оскільки оплата ще не настала, а умови контракту та специфікації повністю дотримані. Митний орган не має права ігнорувати узгоджені сторонами умови відстрочки платежу та вимагати платіжні документи, яких на момент контролю просто не може бути.
Надані до митного оформлення документи (контракт, специфікація, інвойс, коносамент, пакувальний лист, залізнична накладна, рахунок експедитора та довідка про транспортні витрати) повністю підтверджують вартість товару, його кількість, вагу та всі складові митної вартості. Ці документи є достовірними, узгодженими між собою і достатніми для застосування основного методу визначення митної вартості відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
Вимога митного органу надати платіжні документи в ситуації, коли оплата ще не настала через узгоджену відстрочку 180 днів, є протиправною, виходить за межі повноважень митниці та не може слугувати підставою для коригування заявленої митної вартості товарів.
5. «В підтвердження укладення договору на транспортування у гр.44 декларантом під кодом 4301 зазначений договір (контракт) про перевезення від 09.12.2025 №122 з позначкою «m», як такий що надавався митному органу у попередніх митних оформленнях, але він відсутній в базі даних митного органу. Договір про перевезення не наданий.»
Зауваження митного органу про те, що договір (контракт) про перевезення від 09.12.2025 року №122, зазначений у графі 44 ЕМД під кодом 4301 з позначкою «m», відсутній у базі даних митного органу і тому «договір про перевезення не наданий», є безпідставним.
Суд зазначає, що Договір №122 між ТОВ «ТД «АМТ» та експедитором «IMOGATE SOLUTION Sp. Z.o.o.» був укладений 01.03.2024 року, а не як зазначає митниця «09.12.2025».
Договір транспортно-експедиторського обслуговування №122 від 01.03.2024 року надавався митниці під час митного оформлення інших товарних партій, які передували спірному, зокрема за ЕМД №25UA110150016866U0 від 26.12.2025 року, ЕМД №25UA110150016790U1 від 25.12.2025 року. За результатами оформлення інших товарних партій, митницею також були прийняті рішення про коригування митно вартості (від 30.12.2025 року №UA110150/2025/000065/2 та від 07.01.2026 року №UA110150/2026/000002/2), в графі 33 яких містяться чіткі посилання митного органу на пункти Договору ТЕО №122.
Таким чином, позначка «m» у графі 44 поточної ЕМД №25UA110150016866U0 використана абсолютно правомірно відповідно до Правил заповнення митної декларації, оскільки Договір ТЕО №122 від 01.03.2024 року вже надавався раніше митниці.
Відповідно до ч.2 ст.337 Митного кодексу України митний контроль документів і відомостей здійснюється, зокрема, шляхом їх співставлення з даними попередніх митних оформлень. Митний орган зобов`язаний мати доступ до документів, раніше поданих декларантом саме йому, і враховувати їх при проведенні контролю.
Крім того, усі відомості про транспортні витрати, включені до митної вартості, повністю підтверджені іншими документами, наданими до оформлення: коносаментом №ZJSM25090764B, залізничною накладною №31524749, рахунком експедитора №2025/PF/467, актом виконаних робіт, довідкою №0912/6Т та заявкою №8. Ці документи містять усі необхідні реквізити, суми, маршрут і вартість перевезення, що повністю достатньо для підтвердження транспортної складової митної вартості відповідно до ч.10 ст.58 та ч.2 ст.53 Митного кодексу України.
Таким чином, навіть за умови відсутності договору в базі даних на момент автоматичної перевірки, декларант надав повний і достатній пакет документів, які підтверджують транспортні витрати як складову митної вартості, а вимога повторного надання договору, який вже фігурував у попередніх оформленнях, є надмірною і не ґрунтується на нормах чинного законодавства.
6.«…відсутні відомості щодо вартості перевезення від порту Гданськ до порту Гливице, транспортно-експедиторського обслуговування на всьому шляху прямування вантажу від пункту відправлення до пункту призначення, а саме за межами митної території України, що викликає обґрунтовані сумніви щодо включення експедиторської винагороди до витрат на транспортування оцінюваної партії товару, які є складовими митної вартості…
…плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на комерційних умовах поставки, які передбачають оплату транспортних витрат за рахунок покупця товару, в тому числі в разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи (зокрема, п.4, 10 статті 58 МКУ), Податкового кодексу України (п.190.1 статті 190) є обов`язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.»
Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача, оскільки транспортні витрати, включені до митної вартості товару в розмірі 607,40 дол. США, підтверджені єдиним комплексним пакетом документів, наданих до митного оформлення. Згідно з рахунком-фактурою експедитора «IMOGATE SOLUTION» Sp. z o.o. №2025/PF/467 від 09.12.2025 року та довідкою №0912/6Т від 09.12.2025 року загальна вартість транспортних послуг становить 607,40 USD з чіткою розбивкою:
морський фрахт з урахуванням перевалки та DTHC за маршрутом SHANGHAI – Przemysl – Mostyska — 376,34 USD;
транспортно-експедиторське обслуговування за межами кордону України — 5,25 USD;
доставка територією Польщі та України (Przemysl – Mostyska – Ternopil) — 225,81 USD.
Таким чином, всі витрати на організацію перевезення від порту відвантаження Шанхай до місця доставки в Україні документально підтверджені та розмежовані. Сегмент Гданськ – Гливице є невід`ємною частиною морського фрахту з перевалкою в Польщі, вартість якого повністю включена до рахунку експедитора.
Відповідно до п.10 ст.58 Митного кодексу України до митної вартості товарів, крім ціни, фактично сплаченої або такої, що підлягає сплаті, включаються витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, включаючи витрати на навантаження, вивантаження, перевалку та обробку, пов`язані з таким транспортуванням. Закон не вимагає окремого документального підтвердження вартості кожного проміжного сегменту шляху — достатньо підтвердження загальної вартості транспортування на всьому маршруті, що і зроблено рахунком експедитора та довідкою.
Експедиторська винагорода (ТЕО) є невід`ємною складовою вартості транспортування і обов`язково включається до митної вартості відповідно до пунктів 4 і 10 ст.58 МКУ та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України. Це прямо випливає з умов поставки FOB Shanghai, за якими покупець (ТОВ «ТД «АМТ») несе всі витрати з моменту перетину товару поручня судна в порту відвантаження. Договір транспортно-експедиторського обслуговування №122 від 01.03.2024 року, укладений з експедитором «IMOGATE SOLUTION» Sp. z o.o., передбачає надання послуг саме на всьому шляху прямування вантажу — від порту відправлення до кінцевого місця доставки. Рахунок експедитора та довідка про транспортні витрати повністю відповідають умовам цього договору.
Таким чином, всі складові транспортних витрат документально підтверджені в повному обсязі, сумніви митного органу є необґрунтованими, а зауваження не може слугувати підставою для коригування заявленої митної вартості товарів.
7. «Наданий до митного оформлення коносамент від 06.08.2025 №ZJSM25090764C містить відмітку «Freight Collect» - цей термін означає - фрахт підлягає оплаті в порту призначення, тобто повинен бути оплачений, платна послуга по прискореному отриманню вантажу в порту. Так, як декларантом до митного оформлення не наданий договір про транспортування, митний орган не має можливості перевірки умов оплати за договором. Якщо рахунок сплачено, декларанту необхідно надати платіжні документи. Відповідно до положень частини 2 статті 53 МК України, документами, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, якщо рахунок сплачено, є банківські платіжні документи. Платіжні документи щодо оплати транспортних послуг до митного контролю не надані.»
Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача, оскільки відмітка «Freight Collect» у коносаменті означає лише те, що фрахт підлягає оплаті покупцем (імпортером) в порту призначення, а не продавцем. Це є стандартною і обов`язковою умовою поставок на умовах FOB Shanghai, прямо передбаченою пунктом 3.1.1 Контракту №QC/1 від 04.08.2025 року. Ця відмітка не означає, що фрахт уже сплачено на момент видачі коносаменту чи на момент митного оформлення, і не вимагає негайного надання платіжних документів.
Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України банківські платіжні документи подаються лише у випадку, якщо рахунок на момент митного оформлення вже сплачено. У всіх інших випадках, коли оплата ще не здійснена (зокрема при узгодженій відстрочці платежу), такі документи не існують і не можуть вимагатися.
Транспортно-експедиторські послуги надаються компанією «IMOGATE SOLUTION» Sp. z o.o. на підставі Договору №122 від 01.03.2024 року та Заявки №8 від 03.09.2025 року. Рахунок на оплату ТЕО №2025/PF/467 був виставлений експедитором 09.12.2025 року — тобто за 17 днів до подання спірної ЕМД. Згідно з пунктом 4.2 Договору №122, сторонами узгоджено 45-денну відстрочку платежу з дати виставлення інвойсу. На момент митного оформлення (26.12.2025 року) цей термін ще не закінчився, у зв`язку з чим банківські платіжні документи, що підтверджують оплату транспортних послуг, об`єктивно не існували і не могли бути надані декларантом.
Варто зазначити, що вартість транспортних витрат у розмірі 1 435,53 дол. США повністю підтверджена документами, наданими до митного оформлення, зокрема рахунком експедитора №2025/PF/467 від 09.12.2025 року; довідкою про транспортні витрати №0912/6Т від 09.12.2025 року; заявкою на транспортно-експедиторське обслуговування №8 від 03.09.2025 року; коносаментом, залізничною накладною.
Всі ці документи узгоджені між собою, містять ідентичні відомості про маршрут (Шанхай – Гданськ – Пшемисль – Мостиська – Тернопіль – Дніпро) та загальну вартість перевезення. Цього цілком достатньо для включення транспортних витрат до митної вартості відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України.
Таким чином, зауваження митного органу щодо необхідності надання платіжних документів у ситуації, коли оплата ще не настала через узгоджену відстрочку, є незаконним і не може слугувати підставою для коригування заявленої митної вартості товарів.
Пізніше, поза митним оформленням, позивач здійснив оплату ТЕО, в підтвердження чого до суду надана копія платіжної інструкції №503 від 19.01.2026 року.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що під час митного оформлення позивач подав усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Тому суд доходить висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.
Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.
З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA110150/2026/000005/2 від 08.01.2026 року є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, код ЄДРПОУ 42822115) до ПІВДЕННО-СХІДНОЇ МИТНИЦІ (49038, м. Дніпро, вул.Ольги княгині, буд. 22, код ЄДРПОУ 43971371) - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати Рішення ПІВДЕННО-СХІДНОЇ МИТНИЦІ про коригування митної вартості №UA110150/2026/000005/2 від 08.01.2026 року.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (69000, м.Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, код ЄДРПОУ 42822115) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань ПІВДЕННО-СХІДНОЇ МИТНИЦІ (49038, м. Дніпро, вул.Ольги княгині, буд. 22, код ЄДРПОУ 43971371).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено в повному обсязі 24.04.2026.

Суддя О.В. Конишева