П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/1787/26 Головуючий у 1-й інстанції: Свентух В.М. 
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П. 
17 березня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. 
за участю:
секретаря судового засідання: Загоренко О.О.,
представника відповідача: Бурки М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Приватного акціонерного товариства "Ямпільтехсервіс", ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон, 
В С Т А Н О В И В :
Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Ямпільтехсервіс", ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівника ПрАТ "Ямпільтехсервіс" - Шпаковської Ганни Ігорівни.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13.02.2026 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління ДПС у Вінницькій області зазначило, що підстави, які дають право ГУ ДПС у Вінницькій області на звернення до суду з позовом про обмеження виїзду за кордон керівника боржника - не сплата податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень протягом 240 календарних днів, з моменту вручення податкової вимоги.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. 
Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження від 04.03.2026 року надіслана на електронну адресу представника відповідачів ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що підтверджується витягом з електронної пошти, складеною довідкою про направлення на електронну пошту та підтвердженням отримання ухвали.
Крім того, представнику відповідачів роз`яснено зміст ухвали про відкриття апеляційного провадження, що підтверджується наявною у матеріалах справи телефонограмою складеною секретарем судового засідання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що приватне акціонерне товариство "Ямпільтехсервіс", як юридична особа зареєстроване 14.12.1999 року та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, керівником Приватного акціонерного товариства "Ямпільтехсервіс" є ОСОБА_1 .
З картки особового рахунку платника податків вбачається, що за Приватним акціонерним товариством "Ямпільтехсервіс" рахується податковий борг в сумі 5801210,19 грн.
Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми "Ю" від 17.03.2025 року №0004079-1307-0232 на суму 5801211,36 грн. та надіслано засобами поштового зв`язку ПрАТ "Ямпільтехсервіс".
Однак, на адресу податкового органу повернувся конверт без вручення із відміткою відділення поштового зв`язку про причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".
Позивач вважає, що оскільки за відповідачем обліковується борг, що перевищує 1 мільйон гривень, який не сплачений протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, позивач як контролюючий орган має право звернутися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника ПрАТ "Ямпільтехсервіс" за межі України.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з того, що застосування забезпечувального заходу у вигляді тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України можливе лише у випадку виникнення сукупності таких передумов: наявність у юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень; судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу; не сплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги. В той же час, матеріали справи не містять жодних доказів про те, що відносно ПрАТ "Ямпільтехсервіс" наявне відповідне судове рішення чи рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу. 
Отже, суд дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС у Вінницькій області не доведено наявність правових підстав для застосування до керівника ПрАТ "Ямпільтехсервіс" забезпечувального заходу у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно із статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року № 3857-XII.
Верховною Радою України прийнято Закон України від 30 листопада 2021 року №1914-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень".
Згідно з нормами цього Закону з 1 січня 2022 року набирають чинності положення Закону у частині встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника платника податків - боржника за межі України.
Законом внесено зміни, зокрема, до статей 14, 20, 87 та 91 Податкового кодексу Кодексу, статей 283 i 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 6 Закону України від 21 січня 1994 року №3857 - ХІІ "Про порядок виїзду з України i в`їзду в Україну громадян України".
Відповідно до статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.
Пунктом 87.13 статті 87 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2022 із змінами внесеними Законом №1914-IX) встановлено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.
Аналіз наведеної норми свідчить, що законодавцем визначено такі умови звернення контролюючого органу до суду:
- наявність податкового боргу юридичної особи;
- розмір такого боргу перевищує один мільйон гривень;
- несплата такого боргу протягом 240 календарних днів з дня вручення податкової вимоги.
Інших умов для звернення контролюючого органу до суду із зазначеним позовом Податковим кодексом України не встановлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що застосування відповідного заходу можливе лише за наявності судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення податкового боргу.
Однак колегія суддів вважає такий висновок помилковим.
Положення пункту 87.13 статті 87 Податкового кодексу України визначають, що тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.
Разом з тим зазначена норма не містить вимоги щодо обов`язкової наявності такого рішення на момент звернення контролюючого органу до суду.
Таким чином, у контролюючого органу виникає право на звернення до адміністративного суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України після спливу 240 календарних днів з дня вручення такому платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.
Аналогічний правовий висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 31.03.2025 у справі №160/5655/22, від 10.02.2026 у справі №560/14595/25.
Як убачається з матеріалів справи, за ПрАТ «Ямпільтехсервіс» обліковується податковий борг у сумі 5801210,19 грн, що перевищує один мільйон гривень.
Контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 17.03.2025 №0004079-1307-0232, яку направлено платнику податків за його податковою адресою. Вказаний податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з моменту направлення податкової вимоги.
Отже, передбачені пунктом 87.13 статті 87 Податкового кодексу України підстави для звернення контролюючого органу до суду були наявні.
Враховуючи факт наявності у Приватного акціонерного товариства "Ямпільтехсервіс" податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, і непогашення суми такого податкового боргу протягом 240 днів з дня вручення товариству податкової вимоги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України керівника юридичної особи Приватного акціонерного товариства "Ямпільтехсервіс" Шпаковської Ганни Ігорівни.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області задовольнити повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2026 року скасувати.
Ухвалити постанову, якою позовні вимоги Головного управління ДПС у Вінницькій області задовольнити.
Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівнику Приватного акціонерного товариства "Ямпільтехсервіс" ОСОБА_1 до погашення податкового боргу в сумі 5801210,19 грн. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.