Справа № 538/780/26
Провадження по справі № 3/538/226/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м. Лохвиця
Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої продавцем у ПП "Павіс", проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП України, в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638144 від 11.04.2026 року встановлено, що 11.04.2026 року о 21 год 04 хв в м. Заводське, вул. Лісна, 20 водій ОСОБА_1 керував ТЗ Форд днз НОМЕР_2 та не виконав законну вимогу про зупинку ТЗ, яку поліцейський здійснював шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4 ПДР - невиконання водіями вимог про зупинку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до складеного протоколу ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Проте, відповідальність, передбачена ст. 122-4 КУпАП настає за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Разом з тим, відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Отже, виходячи з фабули адміністративного правопорушення описаного у протоколі, дії ОСОБА_1 не можуть кваліфікуватися за ознаками ст. 122-4 КУпАП, а підпадають під ознаки ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення.
Це означає, що звинувачення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення, повинно відповідати фабулі статті, за якою звинувачується особа, це звинувачення повинно бути конкретним та не містити протиріч, які можуть вплинути на неправильне сприйняття суті звинувачення.
Отже, суд констатує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 638144 неправильно кваліфіковано дії особи стосовно якої складено цей протокол. Замість ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, вказано ст. 122-4 КУпАП.
Неправильна кваліфікація порушення зумовлює складення протоколу за неналежне порушення і, відповідно, відсутність протоколу за вчинене правопорушення.
Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи.
У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).
Європейський суд з прав людини, серед іншого, (справа «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 заява № 36673/04; «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.
Суд не вправі самостійно здійснювати кваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказувати правильну кваліфікацію таких дій, оскільки неминуче таким чином позбавиться статусу незалежного органу правосуддя, перебираючи на себе функції органу обвинувачення.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1376 "Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції" не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. А отже дана справа не може бути направлена для дооформлення з метою виправлень у протоколі даних щодо кваліфікації дій особи.
Більш того, у постанові від 22.01.2025 (справа № 335/6977/22 (14-87цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що невідповідність протоколу вимогам закону, зокрема статті 256 КУпАП, або складання неповноважною особою може мати наслідком закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи неправильну кваліфікацію діяння, що інкримінується ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 1, 9, 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького районного 
суду Полтавської області      В.А. Бондарь