Справа № 128/780/26

ПОСТАНОВА
Іменем України
08 квітня 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області 
головуючий суддя Карпінська Ю.Ф.,

розглянувши адміністративний матеріал, що поданий Управлінням патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до клопотання адвоката Хміля В.М. проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
УСТАНОВИВ:

23.02.2026 о 00 год 39 хв на а/д М-30 390 км, що у Вінницькому районі Вінницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки. 
11.03.2026 захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокат Хміль В.М. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що «вказані у протоколі обставини не відповідають дійсності. Ввечері 22.02.2026 ОСОБА_2 перебував в гостях у своїх знайомих, з якими спільно вживав алкогольні напої. Приблизно опівночі ОСОБА_2 повідомив, що бажає повертатися додому, оскільки наступного дня треба на роботу, на що його товариші сказали, що зараз за ним приїде машина та підвезе його додому. Через деякий час за ОСОБА_3 приїхав автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , до якого він сів на заднє ліве пасажирське місце. З водієм транспортного засобу ОСОБА_1 раніше не був знайомий, в ході нетривалої бесіди останній представився ОСОБА_4 . Доволі скоро ОСОБА_2 , будучи втомленим та напідпитку, заснув на задньому дивані авто. Надалі ОСОБА_2 прокинувся від того, що його почали витягати з машини, світячи ліхтариком в обличчя та смикаючи за куртку. Як згодом стало зрозуміло, це були працівники поліції, які зупинили транспортний засіб ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , в якому сплячого ОСОБА_5 везли додому. При цьому працівники поліції, з лише їм відомих причин, вирішили, що за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_2 . Однак висновки поліцейських не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. До матеріалів справи працівниками поліції було долучено відеозаписи з портативних відеореєстраторів (бодікамер). На вищевказаних відеозаписах зафіксовано весь перебіг подій, що призвів до складання спірного протоколу. Не маючи взагалі жодних доказів того, хто насправді керував транспортним засобом, поліцейські неодноразово намагалися змусити ОСОБА_5 сказати нібито це він був за кермом, оскільки усвідомлювали, що він перебуває у стані алкогольного сп?яніння (чого сам ОСОБА_2 не заперечував). ОСОБА_1 декілька разів повідомляв працівникам поліції, що автомобілем керував саме ОСОБА_4 , який віз його додому, та відповідно усі питання мають бути до нього, як до водія. Однак поліцейські продовжували наполягати на тому, що за кермом був саме ОСОБА_1 , не маючи при цьому жодних доказів такого. Дії працівників поліції свідчать про упереджене ставлення відносно ОСОБА_1 . Не маючи жодних доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення, працівники поліції всіляко намагалися залякати його, вдавалися до погроз та відвертих маніпуляцій, стверджували про існування доказів, яких насправді не було, та відмовляли у ознайомленні з такими «доказами». Письмові пояснення ОСОБА_5 взагалі не були долучені до матеріалів справи, а усі звинувачення ґрунтуються виключно на припущеннях поліцейських та, можливо, їх особистій неприязні до ОСОБА_5 . З огляду на таке, сам факт складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №598626 від 23.02.2026 є протиправним, а викладені у ньому обставини не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами. Безпосередній водій автомобіля ВАЗ 21053 на ім?я ОСОБА_4 , який після зупинки працівниками поліції, судячи з усього, переліз на задній диван та сів поруч зі сплячим ОСОБА_3 , в ході спілкування з поліцейськими заперечував факт свого керування вищевказаним транспортним засобом. Тому просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення».
Про дату, час та місце судового розгляду 08.04.2026 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Хміль В.М. повідомлялися судом у встановленому законом порядку. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокат Хміль В.М. попередньо подав до суду письмове клопотання, у якому просить розглянути справу без участі ОСОБА_1 та без участі його захисника клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та задовольнити таке клопотання.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У частині другій статті 268 КУпАП визначено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, по яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Відповідно до зазначеної норми Закону присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.
Оглянувши матеріали справи та клопотання про закриття провадження у справі, суд доходить такого висновку. 
Згідно із статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно з вимогами статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно дост. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
У частині п`ятій статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно зп. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій – це особа, яка керує транспортним засобом.
У частині першій статі 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами частин першої та другої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У частині третій статті 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі –Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103.
Так, згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
З детально досліджених долучених до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №598626 від 23.02.2026 відеозаписів убачається, щопісля зупинки транспортного засобу «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 , до нього підійшли працівники поліції. В подальшому було виявлено, що на задньому сидінні автомобіля сидить ОСОБА_1 . Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що транспортним засобом він не керував, перебував на задньому сидінні як пасажир, водієм транспортного засобу була інша особа, яка під час зупинки транспортного засобу також сиділа на задньому сидінні. Потім працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, чого і сам ОСОБА_1 не заперечував, вказуючи, що вживав алкогольні напої, на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. 
Суд критично сприймає пояснення ОСОБА_1 , які він надавав працівникам поліції та своєму захиснику, про те, що «він не керував транспортним засобом, а водієм була інша особа на ім`я ОСОБА_4 », та розцінює це як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності.
На відеозаписі з бодікамери чітко видно, що після зупинки транспортного засобу «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 до моменту, коли до нього підійшов працівник поліції, у салоні автомобіля почався рух, від чого авто почало хитатися.
Поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції дає підстави вважати, що надані ним пояснення є неправдивими, оскільки ОСОБА_1 спочатку повідомляв свої неправдиві анкетні дані, зокрема називав прізвище, ім`я та по батькові вигаданої особи, тим самим вводячи працівників поліції в оману, не бажав надавати свої документи, що посвідчують його особу. Натомість інша особа, яка перебувала у транспортному засобі одразу надала свої документи, при цьому чітко заперечувала факт керування транспортним засобом. 
Факт руху транспортного засобу «ВАЗ 21053» д.н.з. НОМЕР_1 сторона захисту не заперечує. Отже, враховуючи сукупність викладених вище обставин, у суду не має підстав сумніватися у тому, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1 . 
При цьому, посилання сторони захисту на те, що працівниками поліції на ОСОБА_1 чинився тиск, не підтверджені жодними доказами, відомості, що ОСОБА_1 звертався зі скаргами на дії працівників поліції у матеріалах справи немає. 
Для підтвердження своїх доводів, що транспортним засобом керувала інша особа, стороною захисту не було ініційовано питання про виклик та допит у якості свідка особи, що перебувала в автомобілі. 
Сукупність вказаних вище обставин повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Установлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №598626 від 23.02.2026 складено у відповідності до вимог статті 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. 
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані сп`яніння, або підозрюється в тому, що перебуває у стані сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків.
На підставі вищевикладеного та враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, обставини його вчинення, дані про його особу, вважаю з метою виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так й іншими особами нових правопорушень, необхідним визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, і саме такий вид стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення скоєного ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначається станом на 1 січня календарного року. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
Керуючись статтями 40-1, 130, 268, 284, 294 КУпАП, суддя –

УХВАЛИВ:
Клопотання захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 – адвокат Хміль В.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення – залишити без задоволення.

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Штраф має бути сплачено порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанову може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. 

СУДДЯ