КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2026 року м. Київ справа №320/31348/25
Київський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Білоноженко М.А.,
розглянувши у приміщені суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , в інетересах якої діє громадянка російської федерації ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 рнокпп відсутній)	
до	Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, код ЄДРПОУ 42552598)	
про	визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії	
встановив:
ОСОБА_1 , в інетересах якої діє громадянка російської федерації ОСОБА_2 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, у якому просила суд:
- визнати протиправним дії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо повернення справи за заявою ОСОБА_2 від 02.10.2024 щодо оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за територіальним походженням відповідно до частини 9 статті 8 Закону України «Про громадянство України»;
- визнати протиправним та скасувати рішення Солом?янського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про припинення розгляду справи за заявою ОСОБА_2 від 02.10.2024 щодо оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , територіальним походженням відповідно до частини 9 статті 8 Закону України «Про громадянство України»;
- зобов?язати ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийняти рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за територіальним походженням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону №2235-111 дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників, ОСОБА_2 документована довідкою про звернення за захистом в Україні, яка дає останній право звертатися до відповідача в якості законного представника доньки, оскільки оригінал її паспортного документу знаходився на збереженні у відповідача.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У відзиві на позовну заяву, відповідачем заперечено проти позовних вимог, з тих підстав, що Довідка звернення за захистом не є документом, який встановлює особу, а тому позивачем не виконано вимог законодавства щодо подання повного пакету документів для отримання громадянства її донькою.
Представник позивача подав до Київського окружного адміністративного суду відповідь на відзиви, в якій заперечив проти висновків, викладених у відзиві, з посиланням на зміст Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
02.10.2024 року до Солом`янського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулася громадянка російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону № 2235-III дитині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженки м. Києва, Україна.
Згідно довідки № 014023 виданої 21.02.2024 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області позивач звернулася за захистом в Україні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася за захистом в Україні разом з неповнолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (справа № 2020 RYIV 0108).
На підставі заяви ОСОБА_2 було оформлено справу та відповідно до Порядку провадження 07.10.2024 року за № 8034 -1961/8034.2-24 направлено до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області для подальшого розгляду.
30.01.2025 справа була повернута до Солом`янського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб які потребують додаткового захисту або тимчасового захисту» № 3671-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3671-VI) довідка про звернення за захистом в Україні документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.
Вважаючи дії відповідачів протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі, - Закон № 2235-III).
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про громадянство України» питання громадянства України регулюються Конституцією України, цим Законом, міжнародними договорами України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила міжнародного договору.
Статтею 6 Закону України «Про громадянство України» визначені підстави набуття громадянства України.
Відповідно до цієї статті, громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в заклад охорони здоров`я, заклад освіти або інший дитячий заклад, у дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Стаття 7 Закону України «Про громадянство України» регламентує питання набуття громадянства України за народженням.
Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України.
Згідно з ч. 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.
Відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» в редакції від 25.08.2024, для оформлення набуття громадянства України дитиною, яка є іноземцем, один із батьків якої або опікун чи піклувальник має право на подання декларації, передбаченої пунктами 1, 3-5 частини шостої цієї статті, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подається декларація про відмову дитини від іноземного громадянства.
Датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України.
З метою організації виконання Закону України «Про громадянство України» Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Відповідно до п. 1 розд. І Порядку №215 для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
Як передбачено пунктом 2 розд. І Порядку №215, заяви про оформлення набуття громадянства України особою, яка проживає на території України, оформлюються на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.
Згідно з п. 3 розд. І Порядку №215, заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.
Заяву з питань громадянства дитини підписує один з її батьків або інший законний представник дитини.
Заява та інші документи з питань громадянства дитини подаються одним з її батьків або іншим законним представником дитини за місцем проживання дитини або одного з її батьків чи іншого законного представника (п. 4 розд. І Порядку №215).
Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів. (п. 5 розд. І Порядку №215).
Змістом спірних правовідносин є відмова у прийнятті заяви про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням з підстав не надання заявником документу, що підтверджує особу.
Надаючи оцінку в межах заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що відповідачем помилково відмовлено у прийнятті до розгляду заяви позивача з підстав ненадання документу, що посвідчує особу з таких підстав.
Так, матеріалами справи підтверджено, та не заперечується відповідачем, що на дату звернення позивача щодо оформлення набуття громадянства України дитиною ОСОБА_1 , позивачу видана довідка про звернення за захистом в Україні видана 21.02.2024 за номером 014023 на її ім`я.
Також відповідно до розписки виданої ОСОБА_2 , управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в м. Києві 27.10.2015 року отримано на зберігання від ОСОБА_2 паспортний документ № НОМЕР_1 (оригінал).
Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» довідка про звернення за захистом в Україні - документ, що засвідчує законність перебування особи на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсною для реалізації прав і виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.
Згідно з п. 1 ст. 13 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», особа, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, має право на: тимчасове працевлаштування, навчання, медичну допомогу в порядку, встановленому законодавством України; проживання у родичів, у готелі, піднаймання житлового приміщення або користування житлом, наданим у пункті тимчасового розміщення біженців; безоплатну правову допомогу в установленому порядку; конфіденційне листування з УВКБ ООН та право на відвідання співробітниками УВКБ ООН; інші права, передбачені Конституцією та законами України для іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України.
Тобто особа, стосовно якої прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, в частині реалізації прав, прирівнюється до іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України.
Також суд враховує, що відповідно до розписки виданої ОСОБА_2 , управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в м. Києві 27.10.2015 року паспортний документ № НОМЕР_1 (оригінал) ОСОБА_2 зберігається безпосередньо у відділі ГУДМС в м. Києві, що не позбавляло відповідача можливості встановити особу, яка подавала заяву але своєю чергою позбавляло позивача виконати обов`язок щодо надання документу, що посвідчує його особу.
Додатково суд враховує, що на дату розгляду справи ОСОБА_2 отримали додатковий захист в Україні, що підтверджено посвідченнями виданими 21 лютого 2024 року.
Згідно з п. 16 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, - паспортний документ, що посвідчує особу його власника та підтверджує факт визнання його особою, яка потребує додаткового захисту, і є дійсним для реалізації прав та виконання обов`язків, передбачених цим Законом та іншими законами України.
З наведених встановлених судом обставин та здійснених висновків, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив у прийнятті заяви щодо оформлення набуття громадянства України дитиною ОСОБА_1 з підстав не надання документу, що посвідчує особу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1,3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
В той же час, суд зауважує, що питання щодо прийняття рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за територіальним походженням є дискреційними повноваженням відповідача, а тому суд не вправі підміняти своїм рішенням функції та повноваження суб`єкта владних повноважень, а тому позовну вимоги в цій часині задоволенню не підлягають.
Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірність своїх дій, а тому позовні вимоги слід задовольнити шляхом визнання протиправним дії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо повернення справи за заявою ОСОБА_2 від 02.10.2024 щодо оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за територіальним походженням відповідно до частини 9 статті 8 Закону України «Про громадянство України» та визнання протиправним та скасування рішення Солом?янського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про припинення розгляду справи за заявою ОСОБА_2 від 02.10.2024 щодо оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , територіальним походженням відповідно до частини 9 статті 8 Закону України «Про громадянство України» та зобов`язання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області повторно розглянути у порядку, передбаченому Законом України «Про громадянство України» та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, заяву від 27 серпня 2024 року про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Оскільки позивач в силу приписів статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення ним інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, суду не надано, судові витрати розподілу та стягненню з відповідача не підлягають.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -
в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інетересах якої діє громадянка російської федерації ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 рнокпп відсутній) до Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А, код ЄДРПОУ 42552598) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним дії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо повернення справи за заявою ОСОБА_2 від 02.10.2024 щодо оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за територіальним походженням відповідно до частини 9 статті 8 Закону України «Про громадянство України».
Визнати протиправним та скасувати рішення Солом`янського відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про припинення розгляду справи за заявою ОСОБА_2 від 02.10.2024 щодо оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 , територіальним походженням відповідно до частини 9 статті 8 Закону України «Про громадянство України».
Зобов`язати ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області повторно розглянути у порядку, передбаченому Законом України «Про громадянство України» та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, заяву від 27 серпня 2024 року про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.