Справа № 393/429/23 
пров. 1-кп/393/30/26

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року селище Кам`янець
Новгородківський районний суд Кіровоградської області 
в складі головуючого судді   ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора    ОСОБА_3 ,
обвинуваченого   ОСОБА_4 ,
захисника     ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023121040000325 від 05.05.2023р. відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Шестерня Високопільського району Херсонської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 у березні 2023 року, точний час та дату не встановлено, перебуваючи поза межами селища Кам`янець (колишня назва смт Новгородка) Кропивницького району Кіровоградської області, біля ставу, прогулюючись по лісосмузі виявив предмет ззовні схожий на корпус гранати Ф1. Після цього, в обвинуваченого виник умисел на придбання та зберігання вказаного предмету. Реалізуючи свій умисел, обвинувачений, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у порушення вимог ст.178 ЦК України, п.1 до Додатку №1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992р. № 2471-ХІІ ''Про право власності на окремі види майна'', п.2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992р., п. 2.1 Інструкції ''Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів'', затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998р., придбав корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, споряджений вибуховою речовиною – 2,4,6 – тринітротолуол (ТНТ, тротил), яка придатна до вибухового перетворення та належить до категорії вибухових речовин, що підтверджується висновком експерта №КСЕ-19/112-23/4200 від 11.05.2023р. В подальшому обвинувачений, усвідомлюючи, що придбана річ є бойовими припасами, посягаючи на громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу зберігав вказану гранату Ф1 у домоволодінні батьків, що по вулиці Тернова, 23, в с-ще Кам`янецьдо 04.05.2023р., тобто до часу їх виявлення і вилучення працівниками правоохоронного органу.
Допитаний 01.04.2026р. в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Суду надав покази, що у березні 2023р. він у лісосмузі, що біля с-ща Кам`янець, знайшов корпус гранати без запалу. Вказаний корпус гранати він зберігав під стріхою біля вуликів на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке належить його батьку. Під час проведення огляду місця події, який проводився за його участі, а також за участі батьків, сестри, понятих, працівники поліції виявили та вилучили вказану гранату. У скоєному щиро розкаюється.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду надав покази, що влітку 2023р. він був запрошений понятим під час проведення огляду місця події, а саме – домоволодіння по АДРЕСА_1 . Під час огляду місця події обвинувачений показав гранату, яка лежала на вулику біля сараю. Вказану гранату працівники поліції вилучили. По завершенню огляду місця події було складено протокол, який він підписав як понятий.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_7 , у присутності законного представника ОСОБА_8 , суду надав покази, що ввечері 04.05.2023р. він разом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 йшли із ставка додому. В цей час по дорозі їхав автомобіль Жигулі, синього кольору, у якого відкрилися двері і ОСОБА_4 , який був на пасажирському сидінні та тримав в руках гранату зеленого кольору, почав виражатися в його сторону нецензурними словами. Вказаний автомобіль зупинився біля двору ОСОБА_4 . Потім ОСОБА_4 взяв граблі і побіг за свідком, але він втік. Після цього, ОСОБА_4 побіг за ОСОБА_11 цей час мама свідка вийшла йому на зустріч. ОСОБА_4 підійшов з граблями до його мами та штовхнув її. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду надала покази, що 04.05.2023р. вона йшла з роботи і до неї зателефонувала донька, яка сказала, що ОСОБА_4 бігає з гранатою за ОСОБА_7 , а тому вона пішла йому на зустріч. Вона бачила, що ОСОБА_4 вів себе неадекватно, кричав на її сина ОСОБА_7 та ображав його. Крім граблів, вона у руках ОСОБА_4 нічого не бачила.
Допитана в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_12 , у присутності законного представника ОСОБА_13 , суду надала покази, що 04.05.2023р. у вечірній час вона разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 йшла додому. У цей час ОСОБА_4 їхав на машині та сидів на пасажирському сидінні. Потім ОСОБА_4 почав лаятися на ОСОБА_16 і той почав тікати. Після цього, машина зупинилася і ОСОБА_4 вийшов з неї та, тримаючи в руках гранату, підійшов до неї. Вона попросила, щоб він відійшов від неї. Потім ОСОБА_4 сів в машину і поїхав за ОСОБА_14 , а вона пішла додому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду надав покази, що він працює поліцейським. 04.05.2023р. він перебував в складі СРПП і на лінію 102 надійшло повідомлення, що ОСОБА_4 погрожує гранатою неповнолітнім. Приїхавши на місце події, вони відібрали заяву у ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_4 бігав за ним із гранатою. Потім на місце події приїхав слідчий ОСОБА_18 . Після цього, ОСОБА_4 добровільно надав дозвіл на проведення огляду місця події його домоволодіння. Під час проведення огляду місця події, за участі понятих, сестри та батьків ОСОБА_4 , під стріхою сараю було виявлено гранату без запалу.
Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12023121040000325, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.263 КК України;
-рапортом інспектора чергового ВП №2 (м.Кропивницький) Кропивницького РУП від 05.05.2023р., відповідно до якого 04.05.2023р. о 19 год 18 хв надійшло повідомлення на службу 102 неповнолітнього ОСОБА_7 про те, що 04.05.2023р. близько 19 год 00 хв він, рухався із неповнолітнім ОСОБА_19 по АДРЕСА_1 , і побачив на вулиці у п`яному вигляді поряд із своїм будинком обвинуваченого, який тримав у руці предмет схожий на гранату та висловлював погрози про її застосування;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.05.2023р., відповідно до якого ОСОБА_8 повідомила, що 04.05.2023р. близько 23 год 00 хв їй зателефонувала ОСОБА_20 і повідомила, що ОСОБА_21 женеться за її сином ОСОБА_14 ;
- дозволом ОСОБА_22 від 04.05.2023р. на огляд його домоволодіння, що по АДРЕСА_1 ;
- протоколом огляду місця події від 04.05.2023р.,відповідно до якого оглядом місця події є територія домоволодіння, що розташована по АДРЕСА_1 . Під час огляду виявлено та вилучено предмет ззовні схожий на корпус гранати Ф1;
- копією домової книги для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_2 , з якої слідує, що власник будинку ОСОБА_4 . Серед осіб, які зареєстровані у будинку є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.05.2023р. про надання дозволу на проведення огляду (один раз) домоволодіння по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення предмету схожого на корпус гранати Ф1;
- протоколом огляду предмету від 05.05.2023р. з фототаблицею, під час огляду оглянуто полімерний спецпакет ''Національна поліція України'' №4269333, в середині якого знаходиться один металевий предмет еліпсоїдної форми з повздовжніми та поперечними пазами на поверхні та різьбовим отвором підривач, вкритий барвником зеленого кольору. Вказаний предмет являється корпусом гранати Ф-1. На донній частині нанесено маркування барвником чорного кольору ''СБ7-4 – Б…2667 Т'', сліди втручання відсутні. Даний предмет відноситься до ІІІ категорії вибухонебезпечності;
- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №104 від 05.05.2023р., відповідно до якого виявлено корпус ручної гранати Ф-1 з маркуванням ''СБ7-4 – Б…2667 Т'';
- постановою про визнання речовими доказами від 05.05.2023р., відповідно до якої предмет ззовні схожий на корпус гранати Ф1, який було поміщено до спецпакету №4269333, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню;
- висновком експерта №КСЕ-19/112-23/4200 від 11.05.2023р., відповідно до якого наданий на дослідження предмет є корпусом осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1. Предмет наданий на дослідження споряджений вибуховою речовиною 2,4,6 – тринітротолуол (ТНТ, тротил). Речовина, яка знаходилась у корпусі наданого на дослідження предмета, належить до категорії вибухових речовин. Речовина, яка знаходилась у корпусі наданого на дослідження предмета була придатною до вибухового перетворення. Наданий на дослідження корпус гранати не належить до категорії вибухових пристроїв, боєприпасів, а речовина, яка в ньому знаходилась, належить до категорії вибухових речовин;
- актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №59 від 10.05.2023р., відповідно до якого корпус ручної гранати Ф-1 з маркуванням ''СБ7-4 61-2667 Т'' знищено;
- постановою про передачу речових доказів на зберігання від 15.05.2023р., відповідно до якої залишки від бойової гранати оборонної дії типу Ф-1 – тринітротолуол (ТНТ, тротил), яка придатна до вибухового перетворення та первинне упакування, поміщене до спецпакету №5605139 залишено на зберігання у кімнаті для зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.06.2023р. за участі свідка ОСОБА_23 , яка повідомила, що 04.05.2023р. у вечірній час вона разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_9 йшли по вул. Тернова в смт Новгородка. За ними проїхав легковий автомобіль, в якому за кермом був ОСОБА_24 , а на передньому пасажирському сидінні був ОСОБА_25 . Коли вони зрівнялися з автомобілем, то з автомобіля вийшов ОСОБА_21 , який у правій руці тримав предмет схожий на гранату, та почав ображати нецензурною лайкою ОСОБА_16 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.06.2023р. за участі свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що 04.05.2023р. у вечірній час він разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_14 йшли по вул. Тернова в смт Новгородка. В цей час із-за спини виїхав автомобіль та зупинився. З автомобіля вийшов ОСОБА_25 . Він побачив у ОСОБА_26 гранату, яку той крутив на пальці;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.06.2023р. за участі свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що 04.05.2023р. у вечірній час він разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 йшли по вул. Тернова в смт Новгородка. В цей час повз них проїхав автомобіль та зупинився. З автомобіля вийшов ОСОБА_21 та в правій руці тримав гранату;
-додатком до протоколів проведення слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 .
Судом також досліджено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
В рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема по справах ''Ірландія проти Сполученого Королівства'' від 18.01.1978р., ''Коробов проти України'' від 21.10.2011р. вказано, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини ''поза розумним сумнівом'', така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. 
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, так як він скоїв зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Вина обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення доведена в судовому засіданні ''поза розумним сумнівом'' та випливає із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків (доказів).
При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого. 
Обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України є тяжким злочином. Обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України, суд визнає - щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи обставини справи та матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що останньому необхідно призначити покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі. Водночас, враховуючи те, що обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше не судимий, то суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції його від суспільства із звільненням від відбування покарання з випробуванням, передбаченим ст.75 КК України.
Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром, на думку суду, відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим, а також необхіднім та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Щодо відсутності на флеш-картці відеозапису огляду місця події, який проводився 04.05.2023р. по АДРЕСА_1 , то суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1,2 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до змісту ч.10 ст.236 КПК України та ч.1 ст.107 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.
У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.
Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні (ч.2 ст.104 КПК України).
Згідно із ч.6 ст.107 КПК України незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.
Аналізуючи зазначені вище норми кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступних висновків.
Вимоги, передбачені ч.10 ст.236, ч.2 ст.104, ч. 1 та 6 ст.107 КПК України, спрямовані на удосконалення порядку проведення обшуку житла чи іншого приміщення органами досудового розслідування, зокрема коли до протоколів слідчих дій вноситься недостовірна інформація про докази, отримані під час їх проведення.
З огляду на зміст ч.6 ст.107 КПК України негативні наслідки у виді визнання процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів недійсними можуть наступати лише у разі незастосування технічних засобів фіксування.
Проте, навіть у цьому випадку це не є безумовною підставою для визнання доказів, отриманих під час обшуку, недопустимими, оскільки ч.6 ст.107 КПК України передбачені винятки з цього правила, коли підстави визнання фактичних даних недопустимими як докази, можуть бути "переборені" консенсусом сторін кримінального провадження (так звані, умовно-консенсуальні підстави визнання фактичних даних допустимими як докази).
Отже, ситуацію, при якій не здійснювалася відеофіксація обшуку не слід ототожнювати з ситуацією, при якій сторона обвинувачення не надала в суді відеозапис як обов`язковий додаток до протоколу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 04.05.2023р. слідчим у присутності понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_28 у кримінальному провадженні було проведено огляд місця події, а саме – території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 . Під час огляду виявлено та вилучено предмет зовні схожий на корпус до гранати Ф-1. З протоколу слідчої дії слідує, що хід огляду фіксувався технічними засобами, зокрема – цифровою відеокамерою ''Panasonic НC V-260'' на карту пам`яті, об`ємом 32 Gb. 
Таким чином, у кримінальному провадженні відсутні підстави стверджувати про порушення вимог ч.10 ст.236 КПК України та ч.1 і 6 ст.107 КПК України.
Разом з тим, ненадання відеозапису огляду місця події, який є невід`ємним додатком до протоколу, стороною обвинувачення під час судового розгляду становить порушення вимог ч.2 ст.104 КПК України.
Оцінюючи істотність такого порушення суд, з огляду на положення ст.87 КПК України, не вважає, що існують безумовні підстави для визнання результатів огляду місця події та похідних слідчих (розшукових) дій недопустимими як докази. Такий правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 05.08.2020р. в справі №334/5670/18 провадження №51-4378км19.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Витрати по справі, пов`язані із залученням експерта, складають 2 390 грн, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази: корпус ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, яка під час проведення експертизи була знищена шляхом експериментального вибуху, та залишки якої з первинним упакуванням поміщено до спецпакету №5605139, необхідно знищити.
Міра запобіжного заходу по кримінальному провадженню до обвинуваченого не застосовувалась і підстав для її застосування до набрання вироком законної сили не вбачається.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.366-368, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 08.04.2026 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 390 грн витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Речові докази: корпус ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, яка під час проведення експертизи була знищена шляхом експериментального вибуху, та залишки якої з первинним упакуванням поміщено до спецпакету №5605139, - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Новгородківський районний суд. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) обвинуваченому, захиснику та прокурору.
Суддя     ОСОБА_1