Харківський окружний адміністративний суд  61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
16 березня 2026 р. справа № 520/27905/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про стягнення суми,-
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) безпідставно набуті кошти у розмірі 219 107 гривень 22 коп. (двісті дев`ятнадцять тисяч сто сім) гривень 22 копійки під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
Ухвалу від 03.11.2025 надіслано за місце проживання відповідача, до суду 24.11.2025 повернувся конверт із відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній".
Крім цього, ухвала про відкриття провадження по справі оприлюднена в єдиному державному реєстрі судових рішень. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 у справі №340/4259/20, від 24.11.2021 у справі №280/228/20 тощо, до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками за закінченням терміну зберігання, адресат вибув, адресат відсутній і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином.
Суддя перебував у відрядженні з 09.03.2026 по 13.03.2026 включно. 
Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.07.2022 №187, старший сержант ОСОБА_1 , вважається таким, що прибув та призначений на посаду командира 2 відділення 3 аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.11.2022 №321, старший сержант ОСОБА_1 , відповідно до пункту 116 підпункту 15 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, з “16” листопада 2022 року увільнений від займаної посади і зарахуваний у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 .
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.12.2022 №361, старший сержант ОСОБА_1 , військовослужбовець в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 , вважається таким, що з “26” грудня 2022 року направлений на проходження військово-лікарської комісії до військового медичного клінічного центру м. Харків.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.02.2023 №55, старшого сержанта ОСОБА_1 , військовослужбовця в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 , який “26” грудня 2022 року був направлений на проходження військово-лікарської комісії, вважається таким, що станом на “22” лютого 2023 року не повернувся до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, медичні документи надані не були, місцезнаходження невідомо, на телефонні дзвінки не відповідає.
За фактом нез`явлення на службу з лікувального закладу ОСОБА_1 проведено службове розслідування, в рамках якого встановлено, що 26.12.2023 був направлено на проходження військово-лікарської комісії до ВМКЦ ПнР м. Харків. 
Згідно відповіді на запит №694/3057 від 03.07.2024 старший сержант ОСОБА_1 був зареєстрований у клініці амбулаторно-поліклінічній допомоги військової частини НОМЕР_5 для проходження ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби. У визначений термін
Відповідач не з`явився на проходження ВЛК. Відомості про подальше лікування старшого сержанта ОСОБА_1 , відсутні. Отже солдат ОСОБА_1 діючи всупереч інтересам служби, грубо порушуючи вимоги Конституції України, законів України та Статутів Збройних Сил України, у період проходження військової служби в умовах воєнного стану, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, не з`явився на службу з лікувального закладу, а саме з військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_3 , у розташування 2 аеромобільної роти у населеному пункті АДРЕСА_4 та ухиляється від виконання обов`язків військової служби з 27.12.2022 по теперішній час.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.08.2024 № 1042 “Про підсумки службового розслідування стосовно старшого сержанта ОСОБА_1 за фактом нез`явлення на службу з лікувального закладу” старшого сержанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення – оголошено сувору догану. Зобов`язано начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 здійснити перевірку нарахованого та виплаченого військовослужбовцю у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 грошового забезпечення.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.08.2025 №231, старшого сержанта ОСОБА_1 з “10” грудня 2024 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлено облікові документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 20.08.2025 за вх. № 17016/р до командування військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 про те, що згідно вимог наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 28.08.2024 № 1042 “Про підсумки службового розслідування стосовно старшого сержанта ОСОБА_1 за фактом нез`явлення на службу з лікувального закладу”, нею було проведено перевірку нарахованого та виплаченого грошового забезпечення колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 за період з 27.12.2022, в результаті якої було виявлено факти надмірно виплаченого грошового забезпечення.
На підставі вказаного рапорту командиром військової частини НОМЕР_1 23.08.2025 виданий наказ №699 “Про призначення службового розслідування стосовно старшого сержанта ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за грудень 2022 та січень 2023 року старшому сержанту ОСОБА_1 ”.
У ході проведення службового розслідування встановлено, що Відповідач 26.12.2022 вибув на проходження військово-лікарської комісії до військово-медичного клінічного центру м. Харків. Зазначений військовослужбовець, на зв`язок виходив, але підтвердні документи про проходження військово-лікарської комісії не надав. Про те, що сталося з військовослужбовцем та про причини його неприбуття з медичного закладу та неповернення до розташування військової частини, а також про місце свого дійсного перебування старший сержант ОСОБА_1 командування військової частини НОМЕР_1 не повідомляв. Вищевказаними діями старший сержант ОСОБА_1 ввів в оману командування військової частини НОМЕР_1 щодо свого місця перебування, внаслідок чого йому здійснювались надлишкові нарахування та виплати грошового забезпечення протягом часу поки не було встановлено факт його ухилення від виконання обов`язків військової служби. Вищевказаними діями старший Відповідач ввів в оману командування військової частини НОМЕР_1 щодо свого місця перебування, внаслідок чого йому здійснювались надлишкові нарахування та виплати грошового забезпечення протягом часу поки не було встановлено факт його ухилення від виконання обов`язків військової служби.
27.09.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 виданий наказ №1025 (з основної діяльності) “Про результати службового розслідування стосовно старшого сержанта ОСОБА_1 за фактом неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за грудень 2022 року та січень 2023 року старшому сержанту ОСОБА_1 ”. Вказаним наказом вирішено вважати встановленим факт неналежного виконання Відповідачем обов`язків військової служби, що призвело до надлишкової виплати грошового забезпечення старшому сержанту ОСОБА_1 за грудень 2022 року, січень 2023 року.
Згідно довідки від 19.08.2025 року № 732 по старшому сержанту ОСОБА_1 загальна сума переплати становить 219 107 гривень 22 коп. Детальний розрахунок:
Переплата за грудень 2022 року: по грошовому забезпеченню з урахуванням податків – 14 305 грн 36 коп.; по додатковій грошовій винагороді – 140 000 грн. 00 коп.
Переплата за січень 2023 року: по грошовому забезпеченню з урахуванням податків – 22 801 грн 86 коп.; по додатковій грошовій винагороді – 42 000 грн. 00 коп.
Разом за грудень 2022 року, січень 2023 року переплата становить 219 107 гривень 22 коп. (з урахуванням зайво перерахованих податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску).
По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 2019 року № 548-XIV (далі - Статут № 548-XIV).
Згідно з ст.11 Статуту № 548-XIV, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Відповідно до ст.16 Статуту №548-XIV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно з статей 26,27 Статуту № 548-XIV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-IX (далі - Закон №160-IX), визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.
Відповідно до ст. 1 цього Закону, матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону №160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:
1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №160-IX стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.
Так, матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що згідно наказу "Про результати службового розслідування" від 27.09.2025 №1025 встановлено, факт неналежного виконання службових обов`язків, що спричинило надлишкову виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди за грудень 2022 року та січень 2023 року старшому сержанту ОСОБА_1 ”.
Суду не надано доказів оскарження позивачем наказів, якими його притягнуто до матеріальної відповідальності.
Таким чином, факт завданої відповідачем майнової шкоди на загальну суму 219 107, 22 грн підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону №160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону. Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).
Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (ч. 2 ст.10 Закону №160-IX).
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.
Разом з тим, як встановлено під час розгляду адміністративної справи відповідачем у добровільному порядку не було відшкодовано вартість завданої майнової шкоди на суму 219 107, 22 грн.
Ваховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що у справі достатньо доказів на підтвердження понесених позивачем збитків, завданих державі в особі Військової частини НОМЕР_1 та невиплати їх у добровільному порядку, а тому позовні вимоги позивача - стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в розмірі 219 107, 22 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Тому судовий збір з відповідача не стягується.
Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Задовольнити позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про стягнення суми.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) безпідставно набуті кошти на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) у розмірі 219 107 гривень 22 коп. (двісті дев`ятнадцять тисяч сто сім) гривень 22 копійки під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення у повному обсязі виготовлено 16 березня 2026 року.
Суддя Олексій КОТЕНЬОВ