ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

31 березня 2026 року	Справа №160/33365/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
розглянувши за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДУКТ-ЛАЙН-СЕРВІС" (49000 Україна, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., вул. Тополина, буд. 6-А ЄДРПОУ 41983954) до Південно-східної митниці (ул.Княгині Ольги, 22, м.Дніпро, 49038 ЄДРПОУ 43971371) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:

21 листопада 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДУКТ-ЛАЙН-СЕРВІС» (код ЄДРПОУ 41983954) до Південно-східної митниці (код ЄДРПОУ 43971371), в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Південно-східної митниці про коригування митної вартості товарів:
- № UA110050/2025/000111/1 від 09.09.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110050/2025/000178.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Південно-східної митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110050/2025/000111/1 від 09.09.25, було скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення, яка вплинула на збільшення відповідних платежів на суму у розмірі 913 486,03 грн., що нараховуються за митною вартістю, в т.ч. на збільшення ввізного мита на суму у розмірі 360 586,59 грн, та на збільшення ПДВ на суму у розмірі 552899,44 грн. 
Позивач вважає рішення про коригування митної вартості товарів протиправними, оскільки вони не відповідають вимогам п.2 та п.4 ч.2 ст.55 Митного кодексу України. Зауважено, що позивачем з метою підтвердження митної вартості товару були надані всі необхідні, а також додаткові документи. 
Позивач звернув увагу на те, що винесені відповідачем рішення про коригування заявленої митної вартості не містять докладної інформації стосовно джерел, які безпосередньо використовувалися ним при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. До того ж, незважаючи на свій обов`язок, у рішеннях про коригування митної вартості товарів, відповідач не навів і порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний. 
Митна вартість цих товарів згідно даним відповідача складає 7,87 долари за 1 кг. 
В той же час позивач зауважує, що ним було задекларовано інший товар – Чайніз норі Грейд Сі, упаковані по 100 листів в одному пакеті, вага пакету 300 г, один пакет вартує 0,52 долари.
Ухвалою від 24.11.25 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
18.12.25 відповіда надав відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. 
Відповідач зазначив, що позивачем у поданих разом з митними деклараціями документами встановлено наступні розбіжності, а саме: 
1. Декларантом до митного контролю надано платіжну інструкцію (SWIFT) від 08.04.2025 № 9, у графі 70 «Призначення платежу» якої міститься посилання лише на реквізити контракту. Враховуючи зазначене, відсутність у банківських платіжних документах посилання на платіжні документи (проформа–інвойс, інвойс) унеможливило ідентифікацію оплати партії товару, що задекларована.
2. Відповідно до п. 20 ДМВ до ЕМД загальна сума транспортних витрат на перевезення товару до пункту пропуску в Україні складає 169034,41 грн. Для підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортно-експедиторського обслуговування від 22.04.2024 № 2204/24/01, рахунки на оплату транспортних послуг від 14.08.2025 № РФ-26480 та № РФ-26481. 
Аналіз зазначених в графі № 44 ЕМД транспортних (перевізних) документів, що стосуються поставки оцінюваної партії товару, свідчить, що згідно із п.3.4 договору транспортно-експедиторського обслуговування від 22.04.2024 № 2204/24/01 - рахунки на послуги й витрати з транспортно-експедиційного обслуговування і організації перевезень імпортних вантажів оплачуються клієнтом шляхом перерахування коштів на рахунок експедитора протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку. Документів, що підтверджують оплату ТЕО декларантом до митного оформлення не надано та у гр. 44 ЕМД не зазначено. 
3. Згідно із наданої МД країни відправлення від 31.05.2025 №223120250002076228 ціна за 28512 пакетів морських водоростей сушених становить 14826,24дол.США (кількість ящиків - 594шт. - ціна за пакет – 0,52дол.США). Згідно наданого рахунку від 03.04.2025 № JDG20250403 кількість 28560 пакетів (595 ящиків по ціні пакета - 0,52дол.США), що становить 14851,20дол.США. В електронному інвойсі кількість зазначена 28512,00 по ціні 0,52087540, що не відповідає даним рахунку від 03.04.2025 № JDG20250403. Числове значення митної вартості та її складові згідно наданих товаросупровідних документів не підтверджено.
Всупереч вищезазначеному твердженню згідно з інформацією копії залізничної накладної від 05.08.2025 № G-K BCT 324/25, контейнер з товаром №SUDU8604496 перевезено зі станції Гдиня до станції Кутно. За інформацією залізничної накладної від 05.08.2025 №K-GL 324/25 контейнер №SUDU8604496 перевезено зі станції Кутно до станції Глівіце. 
Необхідно зауважити, що в рахунку експедитора ТОВ «Клевер Тім» від 14.08.2025 №РФ-26480 міжнародне морське перевезення виконане за маршрутом Shanghai (Китай) - Ggansk (Польща), а залізничне перевезення товару за межами митної території України здійснюється за маршрутом Ggansk (Польща) – п/п на кордоні Мостиська-Пшемисль. Тобто, документи, які підтверджують залізничне перевезення товару з порту Гданськ до станції Гдиня – відсутні. Наданий висновок судового експерта від 08.10.2025 №25/1/196 про товарознавче дослідження з визначення вартісних характеристик товару стосується визначення ринкової вартості товару та ґрунтується на документах, які до митниці не надавались, а саме: інвойс від 22.07.2025 №5653519248, інвойс від 24.07.2025 №5653520407, проформи-інвойс від 31.05.2025 №JDG20250531.
Таким чином, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
27 листопада 2023 року між позивачем та CHINA JINDA INT'L LOGISTICS (HK) LIMITED (Гонконг) укладено договір поставки No 20231127, згідно умов якого продавець зобов`язувався постачати товар позивачу, а позивач – оплачувати його. 
08.04.2025 згідно із наданого позивачем до відповідача SWIFT-повідомлення, належним чином завіреного ПАТ «БАНК ВОСТОК», позивачем на користь CHINA JINDA INT'L LOGISTICS (HK) LIMITED (Гонконг) було сплачено 14851,2 доларів США. В призначенні платежу вказано, що платіж було здійснено у відповідності до договору поставки No 20231127 від 27.11.23. Ця ж сума і це ж призначення платежу, як встановив суд, було зазначено в платіжній інструкції № 9 від 08.04.26.
Згідно із додатковими угодами від 09.04.25 та від 10.04.25 до вказаного договору поставки позивач та CHINA JINDA INT'L LOGISTICS (HK) LIMITED (Гонконг) домовилися вважати платіж від 08.04.25 на суму 14851,2 доларів США здійсненим згідно інвойсу № JDG20250403 від 03.04.2025 р. за договором поставки, що повністю відповідає листу позивача до ПАТ «БАНК ВОСТОК» № 08/09-2025, в якому зазначено ідентичне призначення платежу.
Також позивач надав відповідачеві наступні документи на підтвердження вартості транспортування задекларованого товару: 
1.Довідку № 888010/25 від 14.08.25, сформовану експедитором, про вартість транспортування, згідно якої вартість транспортування задекларованого позивачем вантажу на адресу ТОВ "ПРОДУКТ-ЛАЙН-СЕРВІС", Україна, 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Тополина, будинок 6-А, Код ЄДРПОУ 41983954 від місця завантаження (на умовах FOB Shanghai, China) до митного кордону України складає 153 096,16 грн., у т.ч.:
• Міжнародне морське перевезення вантажу за межами державного кордону України Shanghai - Gdansk - 99177,44 грн.
• Додатковi послуги з контейнерiв та вантажiв за межами державного кордону Украiни (НРР) – 
12 403,82 грн.
• Міжнародне залізничне перевезення вантажів по маршруту: Гданськ, Польща - пп "Мостиська-Пшемисль" – 41 514,90 грн Вантаж при перевезенні не страхувався.
2.Скан-копію рахунку № РФ - 26481 від 14/08/2025р. на суму 13 438,25 грн.
3. Скан-копію рахунку № РФ - 26480 від 14/08/2025р. на суму 205 083,75 грн.
4. Скан-копію платіжного доручення № 226 від 19.09.26 на підтвердження оплати послуг експедитора (платіжне доручення на підтвердження оплати послуг експедитора не могло бути надане під час митного оформлення, оскільки оплата відбулася 19.09.25).
Задекларована позивачем складова частина митної вартості товару – транспортні витрати за межами митної території України – складає 169034,41 грн, яка складається з суми, вказаної в довідці № 888010/25 від 14.08.25, тобто 153 096,16 грн, до якої додано суму 2500 грн., зазначеної в рахунку № 26480, а також суму 13 438,25 грн., зазначену в рахунку № 26481 від 14.08.25. 
Позивач відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подав відповідачу транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість організації перевезення оцінюваних товарів: рахунок-фактури від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів. 
Згідно із наданої МД країни відправлення №223120250002076228 від 31.05.2025 ціна за 28512 пакетів морських водоростей сушених становить 14826,24 доларів США (кількість ящиків – 594 шт., відповідно, ціна за 1 пакет складає 0,52 доларів США). Згідно наданого позивачем відповідачеві рахунку від 03.04.2025 № JDG20250403 кількість імпортованого позивачем товару складає 28560 пакетів (595 ящиків, ціна 1 пакета - 0,52 доларів США), що становить 14851,20 доларів США. В електронному інвойсі кількість зазначена 28512,00 по ціні 0,52087540 доларів США за 1 пакет, що не відповідає даним рахунку від 03.04.2025 № JDG20250403. 
08.04.20 25, згідно наданого позивачем до відповідача SWIFT-повідомлення, належним чином завіреного ПАТ «БАНК ВОСТОК», позивачем на користь CHINA JINDA INT'L LOGISTICS (HK) LIMITED (Гонконг) було сплачено 14851,2 доларів США. В призначенні платежу вказано, що платіж було здійснено у відповідності до договору поставки No 20231127 від 27.11.23. Ця ж сума і це ж призначення платежу, як встановив суд, було зазначено в платіжній інструкції № 9 від 08.04.26. Згідно додатковим угодам від 09.04.25 та від 10.04.25 до вказаного договору поставки позивач та CHINA JINDA INT'L LOGISTICS (HK) LIMITED (Гонконг) домовилися вважати платіж від 08.04.25 на суму 14851,2 доларів США здійсненим згідно інвойсу № JDG20250403 від 03.04.2025 р. за договором поставки, що повністю відповідає листу позивача до ПАТ «БАНК ВОСТОК» № 08/09-2025. 
Відповідно до інвойсу № JDG20250403 від 03.04.2025 р. позивач мав сплатити постачальнику 14851,20 доларів США за 28560 пакетів товару (595 ящиків), що й було ним зроблено 08.04.25 згідно вищеперерахованих платіжних документів, додаткових угод та листа щодо призначення платежу. Позивач не міг передбачити, що постачальник відвантажить не 595 ящиків товару, що відповідає 28560 пакетам, а 594 ящики, що відповідає 28512 пакетам, оскільки відвантаження, як встановлено судом відповідно до скан-копії пакувального листа від 31.05.25, відбулося 31.05.25, в той же час позивач не міг надати відповідачеві докази оплати саме 594 ящиків товару, а міг надати лише докази оплати 595 ящиків товару на суму 14851,2 доларів США. 
Позивач вважає, що відмовляючи в митному оформленні відповідач порушив вимоги Митного кодексу України, оскільки подані ним документи містять всі належні та документально обґрунтовані відомості про підтвердження походження товару, а тому рішення про коригування митної вартості товарів № UA110050/2025/000111/1 від 09.09.2025 Південно-східної митниці, підлягають скасуванню, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела прав.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України; далі - МК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 статті 7 МК України визначено, що встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).
Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно із п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно із ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.
З матеріалів справи видно, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.
Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
Отримана з Центральної бази даних ЄАІС Міндоходів інформація про вантажну митну декларацію, на яку відповідач посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару дійсно було імпортовано до України.
Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати переважне значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Водночас ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.
Отже, факт наявності в автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 справа №815/6827/17, від 22.04.2019 справа № 815/6242/17, від 07.08.2018 справа №815/3400/17.
Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 у справі №809/1174/17 у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
В оскаржуваному рішенні відповідачем зазначив: причини, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору (контракту), обґрунтована послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом; про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом; посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби з зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваного товару.
Втім у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
На виконання такого принципу державної митної справи, як принцип додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Верховний Суд проаналізувавши наведені норми права у постанові від 05.02.2019 у справі N 816/1199/15-а дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), відповідач повинен довести, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
Верховний Суд у постанові від 05.05.2022 у справі N 2040/6019/18 зазначив, що єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яку було взято за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Однак, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Крім того, жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність ввезених товарів в оскаржуваному рішенні також не зазначено та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.
Суд не встановив жодного факту, а відповідач не подав жодного доказу щодо того, що позивач укладав будь-які інші договори транспортного експедирування чи перевезення задекларованого товару з будь-яким суб`єктом господарювання, окрім ТОВ «Клевер Тім», та, відповідно, ніс будь-які витрати, пов`язані з організацією перевезення імпортованого товару, окрім тих, докази яких він надав відповідачеві і суду, і які, відповідно, впливали б на транспортну складову митної вартості задекларованого позивачем товару. Решта аргументів, викладених відповідачем в оспорюваному рішенні щодо непідтвердження позивачем транспортної складової митної вартості товару є несуттєвими та такими, що жодним чином не впливають на числове значення митної вартості задекларованого позивачем товару.
Отже, як встановив суд, аргументи відповідача щодо непідтвердження транспортної складової митної вартості задекларованого позивачем товару є необгрунтованими, а тому відхиляються судом. 
Відповідно до підпункту «с» пункту 2 статті VII («Оцінка товару для митних цілей») Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947), якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до підпункту «b» цього пункту, оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити. У свою чергу підпункт «b» цього пункту встановлює, що під «дійсною вартістю» потрібно розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції; у тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або «i» з порівнюваними кількостями, або «її» з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Із наведених положень випливає, що оцінку для митних цілей митниця повинна ґрунтувати на найближчому еквіваленті дійсної вартості, якщо дійсну вартість імпортованого товару неможливо визначити за ціною такого ж чи подібного товару. 
Очевидно, що ціна товару, імпортованого за іншими умовами поставки, ніж оцінюваний товар, може вважатися таким найближчим еквівалентом тільки у тому випадку, якщо митниця доведе, що в її розпорядженні немає інформації про ціну товару, поставленого за такими ж умовами поставки, що й оцінюваний товар. 
В оскаржуваному рішенні відповідач у якості порівняння навів взагалі інший товар, умови доставки цього товару в Україну згідно правил «Інкотермс-2020» в рішенні не наведені, але судом встановлено той факт, що товар, задекларований позивачем, перетинав кордон України, згідно ЕМД, в контейнері на залізничній платформі, а товар, наведений відповідачем в якості співставного, згідно наданої відповідачем ЕМД, перетинав кордон в автомобілі на паромі. Транспортну складову вартості співставного товару, як і вартість самого співставного товару, судом не встановлено через відсутність цієї інформації в наданій відповідачем ЕМД, в якій міститься інформація лише щодо митної вартості цього товару. 
Суд встановив, що відповідач лише зазначив в оскаржуваному рішенні про те, що «країна виробництва та відправлення – Китай, співставного з оцінюваним товаром з урахуванням опису, обсягів ввезення, країни виробництва та відправлення Китай, характеру угоди». 
Відтак відповідач навів у рішенні не співставний товар, який має інші назви, вагу тари та умови доставки в Україну, тобто відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом.
Подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.
Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у своїх рішеннях про коригування митної вартості товарів не перелічив наявні у нього докази того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
За таких обставин, висновок митного органу про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються, є необґрунтованим, а застосування другорядного методу - неправомірним.
Позивач надав для митного оформлення імпортованого товару необхідні документи, які ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей та містять дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товару.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 цієї статті).
Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірності прийнятих на їх підставі рішень.
За таких обставин, суд робить висновок, що при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів № UA110050/2025/000111/1 від 09.09.2025 відповідач діяв не в порядку та не у спосіб, передбачені чинним законодавством, з викладених вище підстав, що є підставою для задоволення позову.
Відповідно до частини першої ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду, в розмірі 10 961,83 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 259 від 07.11.2025. Крім того, позивач поніс судові витрати в розмірі 8200,00 грн. на проведення товарознавчого дослідження, що підтверджується платіжним дорученням № 240 від 09.10.2025.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 10 961,83 грн., а також витрати на проведення товарознавчого дослідження в сумі 8200,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДУКТ-ЛАЙН-СЕРВІС" (49000 Україна, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., вул. Тополина, буд. 6-А ЄДРПОУ 41983954) до Південно-східної митниці (ул.Княгині Ольги, 22, м.Дніпро, 49038 ЄДРПОУ 43971371) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Південно-східної митниці про коригування митної вартості товарів № UA110050/2025/000111/1 від 09.09.25 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA110050/2025/000178.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-східної митниці (код в ЄДРПОУ 43971371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОДУКТ-ЛАЙН-СЕРВІС» (код за ЄДРПОУ 41983954) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 10 961,83 грн., та витрати на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 8200,00 грн. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 10.04.2026.

Суддя С.В. Ніколайчук