Справа № 159/8688/25
Провадження № 2/159/597/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року м. Ковель 

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді – Чалого А.В.,
за участі секретаря судового засідання Конашук М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковеля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 254205 від 12.11.2019 в розмірі 10580,64 гривень та судові витрати у справі.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.2019 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №254205 відповідно до якого товариство надало відповідачці грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідачка зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений в договорі. Даний кредитний договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства у електронній формі. Товариство свої зобов`язання виконало в повному обсязі. Відповідачка умови кредитного договору не виконала. 22.02.2021 ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Сіроко фінанс" уклали договір факторингу №015-220221, згідно якого товариство отримало право грошової вимоги в тому числі і до ОСОБА_1 21.10.2024 ТОВ "Сіроко фінанс" та ТОВ «Артеміда-Ф» уклали договір факторингу №20241021/2 відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №0254205 від 12.11.2019 в розмірі 10580,64 гривень, які просить стягнути з останньої.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.
02.02.2026 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідачки.
04.03.2026 судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у щорічній відпустці.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12.11.2019 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №254205 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту.
Відповідно до даного договору кредитодавець надав позичальниці ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 2800, 00 гривень строком на 25 днів, процентна ставка становить 1,90% в день від суми позики та застосовується в межах всього строку кредиту.
Для підписання договору №254205 від 12.11.2019 ОСОБА_1 було використано електронний підпис відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
ТОВ "Лінеура Україна" 12.11.2019 перерахувало, а відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 2800, 00 гривень на її банківський рахунок маска карки № НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією ТОВ "ФК "ВЕЙ ФОР ПЕЙ" № 6165-ВП від 18.11.2025. 
22.02.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Сіроко фінанс" укладено договір факторингу №015-220221 згідно умов якого до ТОВ перейшло право грошової вимоги до відповідачки (витяг з акту прийому-прийняття реєстру прав вимог №015-220221/01 від 22.02.2021).
21.10.2024 між ТОВ "Сіроко фінанс" та ТОВ «Артеміда-Ф» укладено договір факторингу №20241021/2, яким позивач набув право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором №254205 від 12.11.2019 (витяг з реєстру прав вимог №20241021/2).
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Матеріалами справи підтверджено укладення відповідачкою з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем кредитного договору №254205 від 12.11.2019 з ТОВ "Лінеура Україна" на умовах визначених кредитодавцем.
Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором ТОВ "Лінеура Україна" виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №254205 від 12.11.2019 заборгованість ОСОБА_1 складає 10580, 64 гривень, яка складається з 2800, 00 гривень - тіло кредиту; 6118, 00 гривень - відсотки за користування кредитними коштами; 1662, 64 - інфляційне збільшення.
Розрахунок заборгованості є чітким та зрозумілим, містить усю необхідну інформації щодо періоду виникнення боргу та його розміру.
Відповідачкою ОСОБА_1 відповідно до статті 81 ЦПК України не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору.
Підстав для зменшення суми заборгованості за кредитним договором №254205 від 12.11.2019 суд не вбачає.
Таким чином, зважаючи, що відповідачка свої зобов`язання перед кредитором не виконала, а позивач, у встановленому законом порядку, набув право грошової вимоги до останньої, то позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо стягнення судового збору суд зазначає.
Пункт 9 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір`передбачено, що особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю звільняються від сплати судового збору.
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №143847 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю ІІ групи довічно.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Якщо рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, то вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що відповідачка від сплати судового збору звільнена на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про те, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422, 40 гривень необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Щодо розміру стягнення понесених витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді Товариством надано: копію договору про надання правової допомоги №211100159 від 24.11.2025; Акт №1 приймання - передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги № 211100159 від 24.11.2025; платіжну інструкцію про оплату наданих послуг. Згідно акта послуги з надання юридичної допомоги по клієнту ОСОБА_1 в загальній сумі складають 7000, 00 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат та про необхідність покладення на відповідачку судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Товариством, в розмірі 3 000, 00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 80, 81, 89, 141, 259, 274, 280, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором №254205 від 12.11.2019 в розмірі 10580 (десять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 64 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу.
Судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 у розмірі 2422, 40 гривень компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 87, оф. 54, м. Львів, ЄДРПОУ 42655697.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Головуючий:	А. В. ЧАЛИЙ