Справа № 635/1099/26 
Провадження № 3/635/867/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., за участю захисника адвоката Гетьман Олени Миколаївни,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Харківського районного суду Харківської області матеріал, що надійшов з Відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мар`янівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований у встановленому законом порядку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2026 року о 13 годині 51 хвилині ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вулиці Дніпровська, 293 в місті Мерефі Харківського району Харківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей, тремтіння пальців рук. 
Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер 0409 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_1 відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України, а саме, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. 
ОСОБА_1 надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що не згодний з протоколом про адміністративне правопорушення з підстав не дотримання процедури оформлення адміністративного матеріалу, та навів такі обставини. 
З червня 2021 року по теперішній час ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗС України та проходить службу у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується посвідченням офіцера серія НОМЕР_4 .
12 січня 2026 від свого безпосереднього командира ОСОБА_1 отримав усний наказ поїхати до іншого населеного пункту в Харківської області, забрати певні документи та до 13 години повернутися до місця проходження військової служби, що підтверджується поясненнями начальника озброєння заступника начальника логістики ОСОБА_2 . Отримавши в усній формі завдання та дозвіл командування щодо використання для виконання поставленої задачі власного транспортного засобу, ОСОБА_1 приступив до виконання наказу.
Рухаючись на належному йому автомобілі ЗАЗ LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_5 , з населеного пункту Берестин Харківської області у напрямку населеного пункту Зміїв Харківської області, ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції неподалік мобільного блокпосту, розташованого в місті Мерефі Харківського району Харківської області. Розуміючи, що розмова з поліцейським може затягнутися надовго та будучи на той момент обмеженим у часі, ОСОБА_1 ухвалив для себе рішення не сперечатися з працівником поліції та, наскільки це можливо, скоротити час спілкування, оскільки мав виконувати наказ командира. 
ОСОБА_1 пред`явив документи у застосунку «ДІЯ» на вимогу працівника поліції. Після подальшого нетривалого діалогу поліцейський склав протокол та вручив ОСОБА_1 його копію. Після цього поліцейський сказав, що ОСОБА_1 повинен написати зобов`язання, текст якого поліцейський йому надиктує. Оскільки ОСОБА_1 дуже поспішав, то зробив все, що вимагав від нього працівник поліції. Про подію, що сталася, він одразу доповів командуванню та отримав усний наказ закінчити виконання поставленої задачі, після чого самостійно прибути до медичного закладу для проходження огляду.
Згідно з випискою № 43 із медичної карти амбулаторного хворого, виданою 12.01.2026 лікарем відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_3 , 12.01.2026 о 16:35 проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння не виявлено. Вказане свідчить про відсутність у ОСОБА_1 умислу на приховування стану сп`яніння та вказує на безпідставність посилань поліцейського на наявність ознак сп`яніння.
Всі інші пояснення ОСОБА_1 є аналогічними за змістом доводам його захисника Гетьман О.В., які остання виклала в клопотанні про закриття кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гетьман О.М., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги, в судовому засіданні звернулась з клопотанням про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. 
На обґрунтування клопотання захисник зазначила таке. 
Починаючи з червня 2021 року ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗС України та проходить службу у військовій частині НОМЕР_3 . Тим часом, відомості щодо місця роботи ОСОБА_4 у протоколі не вказані, оскільки поліцейський відповідну інформацію у водія не запитував та безпідставно зробив відмітку в графіку «місце роботи» «не повідомив», тобто вказав в офіційному документі недостовірну інформацію.
ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, під час зупинки його працівником поліції виконував термінове усне розпорядження командира. 
Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 у статусі військовослужбовця накладає на нього певні обмеження, зокрема, він зобов`язаний неухильно виконувати закони накази командира, повідомляти безпосереднього командира про своє місцезнаходження, особливо при будь-яких змінах у виконанні службових обов`язків, оскільки невиконання цих обов`язків може мати наслідком притягнення військовослужбовця до дисциплінарної або навіть кримінальної відповідальності.
Конституцією та Законом України «Про Національну поліцію» унормовано, що поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків зобов`язань діє виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією України, законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції

На обґрунтування причини зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 поліцейський повідомив йому про порушення ним ПДР України, а саме: здійснення проїзду без повної зупинки транспортного засобу на дорожній знак 2.2, втім жодного доказу на підтвердження цього не надав, з доданих до протоколу відеозаписів також не вбачається розташування будь-яких знаків пріоритету поблизу місця зупинки транспортного засобу. Наведене ставить під сумнів наявність визначеної чинним законодавством законом причини, яка б давала поліцейському право здійснити законну зупинку транспортного засобу. Отже, відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження законності зупинки поліцейськими вищевказаного автомобіля свідчить про те, що зупинка транспортного засобу відбулась безпідставно, тобто незаконно.
Наявна у матеріалах справи копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 6500456, винесена 12 січня 2026 року о 13 годині 53 хвилині поліцейським Відділу поліції № 3 (м. Мерефа) Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Пасечником М.О. відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, не може вважатися належним доказом законності зупинки поліцейським автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з огляду на таке. 
Із змісту постанови слідує, що 12 січня 2026 року о 13 годині 51 хвилині місті Мерефі по вулиці Дніпровській, 293 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_5 , здійснив проїзд без повної зупинки транспортного засобу на дорожній знак 2.2, чим порушив вимоги пункту 8.4.6. ПДР України порушення вимог знаків пріоритету, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП.
У той же час, в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом 12 січня 2026 року о 13 годині 35 хвилин з явними ознаками алкогольного сп`яніння. 
З наведеного слідує, що так зване «виявлення» поліцейським у водія ознак алкогольного сп`яніння відбулося значно раніше ніж виникнення у працівника поліції підстави для зупинки транспортного засобу. Аналізуючи зазначену в постанові та протоколі інформацію, можна дійти висновку, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відбулась безпідставно, тобто незаконно, вказані у документах відомості є суперечливими та не корелюються між собою щодо зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення. 
Крім того, відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, яким зафіксовано розмову старшого лейтенанта поліції з водієм, під час якої поліцейський повідомив водію про порушення останнім ПДР України (проїзд без повної зупинки транспортного засобу на дорожній знак 2.2) та зазначив, що відносно нього буде винесена постанова і накладений штраф у розмірі 340,00 гривень розпочинається о 13 годині 53 хвилині, а вже о 14 годині 04 хвилин поліцейський склав протокол. 
Наведені обставини свідчать про те, що поліцейським не було задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР України, які б відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівнику поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу. За таких умов, оскільки транспортний засіб був зупинений протиправно, всі наступні вимоги поліцейського є незаконними. 
Крім цього, ігноруючи вимоги закону, поліцейський належним чином не роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статями 268, 287-289 КУпАП, натомість, лише запитав у водія чи буде той надавати пояснення та повідомив, що він може не свідчити проти себе чи своїх близьких родичів, що свідчить про порушення процедури складання процесуальних документів, зокрема протоколу. Захисник зазначає, що після перегляду долучених до протоколу відеозаписів можна зробити єдиний та однозначний висновок, що права та обов`язки ОСОБА_1 у повному обсязі поліцейським роз`яснено не було, як і не було роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, його не попереджено про передбачені санкцією частини 1 статті 130 КУпАП наслідки.
Також захисник зазначила, що порівнюючи вказані у постанові та протоколі відомості, достеменно неможливо встановити, яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_1 , оскільки у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначено автомобіль ЗАЗ LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_5 , тоді як у протоколі – транспортний засіб ЗАЗ LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Також, з долучених до протоколу матеріалів не вбачається, що поліцейський на вимогу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, чітко зафіксував вказані у протоколі та нібито виявлені ним у ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей, тремтіння пальців рук. Більш того, вказані ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 навіть не були озвучені поліцейським. Висновки поліцейського про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння є суб`єктивними та спростовуються відеозаписом події. На відеозапису чітко видно, що мова водія чітка, колір обличчя та очей не змінений, тремтіння пальців рук відсутнє. 
Крім цього, ані долучений до протоколу акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ані направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не можуть вважатися доказами інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, оскільки жоден з цих документів не підписано особою, яка їх склала.
До того ж, у направленні на медичний огляд водія зазначені дата і час його видачі: 12 січня 2026 року о 13 годині 45 хвилині, що не відповідає дійсності, оскільки транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції лише о 13 годині 53 хвилини, що підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом. Це також стосується і вказаного у протоколі часу скоєння правопорушення - о 13 годині 35 хвилин. 
Зафіксована на відео розмова поліцейського з водієм була викликана виключно крайньою необхідністю, a саме потребою виконання термінового завдання командира. Після виконання завдання ОСОБА_1 невідкладно самостійно прибув до відділення цілодобової експертизи алкогольного та наркотичного сп`яніння КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» для проведення огляду, за результатами якого було підтверджено перебування ОСОБА_1 у тверезому стані. 
Також до протоколу було долучено власноруч написане ОСОБА_1 зобов`язання від 12 січня 2026 року, в якому він зобов`язується не керувати транспортним засобом у зв`язку з тим, що був зупинений з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Проте, з доданих до протоколу відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 писав таке зобов`язання, що може свідчити про спілкування поліцейського з водієм без застосування портативного відео-реєстратора, що є порушенням вимог законодавства.
Отже, має місце недотримання поліцейським Інструкції № 1026 щодо порядку роботи та застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки відеозапису та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Також відсутні докази того, що поліцейським дотримано процедуру проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. 
Окрему увагу захисник звертає на те, що відповідно до частини 1 статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Згідно із частиною 2 статті 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Долучені до протоколу матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого статтею 99 КАС України, відтак, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого, ознак цифрового підпису автора. Проте із змісту долученого до адміністративного матеріалу CD-R диску з файлами слідує, що цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій відсутній. Отже, вказані відеофайли не можна вважати належними та допустимими доказами у розумінні статті 74 КАС України.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 та доводи його захисника адвоката Гетьман О.М., вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені в ході судового розгляду.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами. 
Змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564735 від 12 січня 2026 року, в якому поліцейський відділу поліції №3 (м. Мерефа) Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській старший лейтенант поліції Зюбан М.В. зафіксував факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння та порушення вимог п. 2.5 ПДР України, та наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12 січня 2026 року, який містить відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора;
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 січня 2026 року, яке підтверджує факт направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння.
Письмовим зобов`язанням, яке складено та особисто підписано ОСОБА_1 від 12 січня 2026 року та зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом ЗАЗ «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки його було зупинено у місті Мерефі з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який був оглянутий під час судового розгляду, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку.
Всі вищевказані докази узгоджуються між собою. 
Вирішуючи питання про допустимість зазначених доказів, зокрема акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на медичний огляд водія транспортного засобу, які складені інспектором СРПП ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Зюбаном М.В., суд зазначає про відсутність автоматичних підстав для визнання таких доказів недопустимими через відсутність підпису особи, яка їх склала. При цьому суд враховує, що зазначені документи мають всі інші необхідні реквізити, у тому числі посаду, прізвищ, ім`я та по-батькові особи, яка їх склала, відомості до цих документів внесені власноручно особою, яка їх склала. Крім того, відомості, які зазначені у цих документах повністю узгоджуються із змістом відео-запису, на якому зафіксований факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та факт пропозиції водію пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я. 
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частина 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачає відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція норми частини 1 статті 130 КУпАП є бланкетною, тобто спрямовує до інших законних нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі й осіб, які керують транспортними засобами, встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, порядок огляду водіїв на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом пункту 2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року; та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень пункту 2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 розділу І зазначеної Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння проведена у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Щодо доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Гетьман О.М. суд зазначає таке.
За результатами аналізу відеозапису портативного відео-реєстратора працівника поліції, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення та був оглянутий в судовому засіданні, встановлено, що запис переривається, однак у суду не виникає сумнівів в дотриманні працівниками поліції вимог чинного законодавства під час оформлення адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки відеозапис є послідовним, фіксує спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , відмову ОСОБА_5 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, при цьому зі змісту відеозапису вбачається, що працівники поліції не чинили жодного тиску на ОСОБА_1 , пропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проїхати до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, роз`яснили ОСОБА_5 його право як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не свідчити проти себе, передбачене статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, надали ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564735 від 12 січня 2026 року стосовно нього за частиною 1 статті 130 КУПАП, не вбачалося перешкод для ознайомлення останнього з його змістом.
Отже, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є безпідставними та спростовуються змістом відео-запису.
Водночас, за результатами дослідження відео-запису суд погоджується, що поліцейським дійсно процесуальні права не були роз`яснені ОСОБА_1 у повному обсязі, передбаченому статтею 268 КУпАП, але це не є суттєвим порушенням процедури проведення огляду на стан сп`яніння та не може бути підставою для закриття провадження у справі. При цьому, суд зауважує, що у даному випадку працівником не проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення, а лише складений протокол про адміністративне правопорушення, а тому особа не позбавлена можливості реалізувати свої права під час розгляду справи судом. 
Зі змісту доданого до протоколу відео-запису, який був досліджений судом, слідує, що ОСОБА_5 в момент його зупинки працівником поліції, не повідомив про те що він є військовослужбовцем та виконував завдання командира, не був у військовій формі та керував транспортним засобом, який не є військовим. , про виконання ним бойового завдання, а також про виконання ним безпосередніх посадових обов`язків поза межами військової частини не повідомив. Отже, суд висновує про належне та правильне дотримання працівниками поліції вимог чинного КУпАП та вважає їх дії щодо складання матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 законними.
Сам по собі факт виконання військовослужбовцем завдання командира, про що не було повідомлено працівників поліції для вирішення питання про його притягнення до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку, не надає права військовослужбовцю відмовитись від виконання законних вимог працівників поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З приводу доводів захисника ОСОБА_1 – адвоката Гетьман О.М. про безпідставність зупинки транспортного засобу належить зазначити таке.
Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію», на яку посилається захисник Рабоша О.В.., встановлює перелік підстав для зупинки транспортних засобів. Аналіз цієї статті дає підстави стверджувати, що вимоги норм, зазначених у ній здебільшого спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, а також на забезпечення норм, визначених Законом.
Зокрема, відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупинити транспортний засіб якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Так, підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 став той факт, що останній здійснив проїзд без повної зупинки транспортного засобу на дорожній знак 2.2., чим порушив пункт 8.4. «б» ПДР України – порушення вимог знаків пріоритету. Зазначений факт повністю підтверджується змістом постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_1 від 12 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної вдповідальності за порушення п.8.4 «б» ПДР України. Відомості щодо оскарження ОСОБА_1 зазначеної постанови відсутні. 
Крім того, законодавець встановлює виключення і не обмежує працівників поліції підставами для зупинки транспортних засобів, визначених статтею 35 Закону «Про Національну поліцію».
Відповідно до приписів статті 31 Закону «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема зупинення транспортних засобів та перевірку документів особи.
Застосування цієї статті працівниками поліції має обумовлюватися зовнішніми чинниками або обставинами, які можуть надавати прав або зобов`язувати поліцейського застосувати певні превентивні заходи.
При цьому належить врахувати те, що згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено правовий режим «воєнний стан», який діяв і на час зупинки ОСОБА_1 та складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564735 від 12 січня 2026 року.
Згідно з пунктом 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби зокрема і в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.
З відеозапису слідує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на стаціонарному блокпосту, який обладнано перешкодами у вигляді бетонних блоків, які вочевидь обмежують проїзд транспортних засобів, що відповідає вимогам статей 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», а також пункту 10 Порядку № 1456 від 29 грудня 2021 року.
За таких обставин дії поліцейського належить вважати законними, а доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Гетьман О.М. в цій частині безпідставними. 
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та (далі – Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 .
Відповідно до пункту 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735Інструкції - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Тобто проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння повинен містити відповідний алгоритм дій працівника поліції, який проводить такий огляд зі складанням відповідних документів,
Виходячи із вищенаведених правових норм, а також положень частини 4 статті 266 КУпАП, посилання захисника ОСОБА_1 – адвоката Гетьман О.М. на висновок КНП «ХОР ОКНЛ» від 12 січня 2026 року про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, суд не приймає, оскільки ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу, куди прибув без супроводу поліцейського, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія проводився пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (підстави для здійснення огляду ОСОБА_1 було встановлено о 13 годині 54 хвилин 12 січня 2026 року, а огляд на встановлення ознак алкогольного сп`яніння у КНП «ХОР ОКНЛ» здійснено о 16 годині 35 хвилин 12 січня 2026 року. 
За таких обставин, виписка № 43 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, видана ОСОБА_1 КНП «ХОР ОКНЛ» 12 січня 2026 року, яка містить висновок про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння – не може бути визнаним доказом в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Той факт, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, в протоколі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП зазначено час вчинення правопорушення 13 година 35 хвилин, а в постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП час вчинення правопорушення зазначено 13 годину 51 хвилин, не є суттєвим, не викликає сумнівів у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 12 січня 2026 року, та не є підставою для визнання доказів недопустимими або неналежними. Але, зважаючи на зазначені обставини, суд вважає необхідним визначити час вчинення правопорушення – 13 година 51 хвилина, що повністю відповідає дослідженим в судовому засіданні доказам, у тому числі змісту відео-запису. При цьому, суд також враховує, що факт керування транспортним засобом 12 січня 2026 року о 13 годині 51 хвилині ОСОБА_1 не заперечував. 
Відповідно до вищезазначеної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З системного аналізу змісту вказаного положення слід висновувати про те, що визначення ознак сп`яніння в особи ґрунтується на суб`єктивному сприйнятті працівника поліції, яке може надати йому підстави вважати, що особа може перебувати в стані сп`яніння. Зазначеною інструкцією не регламентовано, що такі виявлені працівниками поліції ознаки сп`яніння в особи мають обов`язково бути зафіксованими тим чи іншим способом, зокрема на відеозаписі портативного відео реєстратора працівника поліції. 
Доводи захисника Рабоша О.В. щодо зазначення поліцейським різного реєстраційного номеру транспортного засобу у протоколі за частиною 1 статті 130 КУпАП та постанові за частиною 1 статті 122 КУпАП, суд вважає не суттєвими і такими, що не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 та доведення його вини, оскільки це є очевидною технічною опискою.
Суд не вбачає в діях працівників поліції допущених суттєвих процесуальних порушень під час оформлення адміністративного матеріалу, у тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564735 від 12 січня 2026 року, стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Посилання захисника на той факт, що відеозапис з боді-камери поліцейського не можна вважати допустимим доказом, оскільки на відеозапису відсутній електронний підпис, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені технічні характеристики пристрою, суд вважає безпідставними.
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
До протоколу про адміністративне правопорушення долучений DVD-R диск, на якому міститься відеозапис з боді-камери поліцейського. Будь-яких обставин, які б свідчили про недостовірність цього відео-запису, захисником не наведено. 
Крім цього суд зауважує, що стаття 251 КУпАП не містить будь-яких приписів щодо необхідності посвідчення електронним цифровим підписом доказів (відео-записів) у справі про адміністративне правопорушення, зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення технічних характеристик пристрою.
Суд під час судового розгляду безпосередньо дослідив вищевказаний відео-запис та встановив, що даний відео-запис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому він є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Крім того, вказаний відеозапис наданий відповідними посадовими особами та долучений до протоколу про адміністративні правопорушення в якості доказу, що є обов`язковим відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За зазначених обставин, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до довідки, виданої інспектором САП Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Загорулько І., ОСОБА_1 відповідно до облікових даних ІПНП отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України серії НОМЕР_6 , видане 07 серпня 2020 року.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень статті 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Окрім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 27, 30, 40-1, 130, 245, 251, 252, 268, 277, 279, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік
(отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300; код класифікації доходів бюджету: 21081300; Код за ЄДРПОУ: 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001).
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок
(отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Відповідно до частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення штрафу та судового збору 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Повний текст постанови складений 18 березня 2026 року. 

Суддя Т.В. Бобко