ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/18018/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу:	 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 03.11.2025р. у справі №160/18018/25	
за позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про:	Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії 	

ВСТАНОВИВ:

19.06.2025р. ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хомич І.О., звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі – ГУ ПФУ у Вінницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2025р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/18018/25, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Позивач, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та 12.05.2025р. вона звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про переведення на пенсію згідно Закону України «Про державну службу», і це звернення за принципом екстериторіальності для прийняття рішення було передано на розгляд ГУ ПФУ у Вінницькій області та 20.02.2025р. прийнято рішення №045750030532, яким їй відмовлено у призначенні пенсії, з обґрунтуванням тим, що долучені довідки №35 від 31.12.2024 та №34 від 31.01.2025 про складові заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, не відповідають вимогам Постанови №823 від 12.07.2024. Позивач не погоджуючись з таким рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що не відповідає діючому законодавству, порушує її конституційне право на пенсійне забезпечення, звернулась до суду і просила суд: - визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 20.02.2025 № 045750030532 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», пунктів 10 та 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на підставі її заяви від 12.02.2025; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити з 12.02.2025 пенсію за віком у розмірі 60 відсотків від заробітку відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 XII «Про державну службу», пунктів 10 та 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025р. у справі №160/18018/25 позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 20.02.2025 № 045750030532 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», пунктів 10 та 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на підставі її заяви від 12.02.2025р.; зобов`язано ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 12.02.2025 пенсію за віком у розмірі 60 відсотків від заробітку відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 XII «Про державну службу», пунктів 10 та 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»; в решті позовних вимог відмовлено.
Відповідач - ГУ ПФУ у Вінницькій області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою системи «Електронний Суд» 27.11.2025р. подало до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, яка зареєстрована судом 27.11.2025р. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.12.2025р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ПФУ у Вінницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025р. у справі №160/18018/25 та з метою забезпечення апеляційного розгляду вищезазначеної апеляційної скарги з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/18018/25.
Матеріали адміністративної справи №160/18018/25 надійшли до суду апеляційної інстанції 12.12.2025р.. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2025р. справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 03.02.2026р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи. 
Відповідач – ГУ ПФУ у Вінницькій області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 03.11.2025р. та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Відповідно до ч.5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що з 06.01.2025р. позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
12.02.2025р. ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ у Дніпропетровській із заявою про переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV(далі –Закон №1058) на пенсію за віком у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII ( далі – Закон №889), яка за правилами екстериторіальності була передано для розгляду до ГУ ПФУ у Вінницькій області. 
Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області №045750030532 від 20.02.2025р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», пунктів 10 та 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на підставі її заяви від 12.02.2025 року, в якому зазначено: до заяви долучено довідки №35 від 31.12.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), №34 від 31.01.2025 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, що не відповідають вимогам згідно Постанови КМУ №823 від 12.07.2024 року, а тому підстави для призначення пенсії відсутні.
Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом України «Про державну службу» від 09.07.2003 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723).
01.05.2016р. набрав чинності Закон України №889, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.
Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889 з 01.05.2016 втратив чинність Закон України №3723, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Так, пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 передбачено , що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р. № 52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р. № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
За приписами пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з ч.1 ст.37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV (60 років), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до записів в трудовій книжці серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 дійсно працювала на різних посадах, які відносяться до державної служби та має достатній стаж для призначення пенсії державного службовця.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622).
Так, Порядок №622 визначає, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності (01.05.2016) Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»:
- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України. Державні службовці, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом № 889-VIII, мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.
17 січня 2017 року правлінням Пенсійного фонду України затверджено постанову №1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, якою затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», а саме:
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції видано позивачу довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 31.12.2024 №35 та від 31.01.2025 №34 та №134, на підставі положень Порядку №622 та постанови правління ПФУ від 17.01.2017 №1-3.
20.07.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 №823 (далі – Постанова №823), якою затверджені зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».
Згідно з пунктом 3 Постанови №823 ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024.
Постановою №823 доповнено Порядок №622 пунктом 4-1, який передбачає, що для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 01.01.2024 в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням: посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом); розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченою штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії.
Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 1 січня 2024 р. за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 1 січня 2024 р. до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 1 січня 2024 р., визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом. При цьому для осіб, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 р., середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 р. як за повний місяць.
Для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 1 січня 2024 р. у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1; розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2; середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.
Також Постановою № 823 доповнено Порядок №622 пунктом 4-2, який передбачає, що для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4; розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5; розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Пунктом 5 Порядку №622, у редакції Постанови №823, передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Як вбачається, позивач, звертаючись 12.02.2025р. із заявою до про призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» до заяви, зокрема:
- довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на06 січня 2025 року від 31.12.2024 №35, видану Головним управлінням Національної поліції;
- довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за період з січня 2020 року по 31.12. 2024 року від 31.01.2025 №34, видану Головним управлінням Національної поліції.
Отже, вищевказані довідки, які були додані до заяви про перехід на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу», були складені відповідно до Постанови № 1-3 та відповідали затвердженій формі, згідно вимог постанови КМУ від 14.09.2016 №622.
Враховуючи вищезазначені норми законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок щодо зобов`язання ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 12.02.2025 пенсію за віком у розмірі 60 відсотків від заробітку відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 XII «Про державну службу», пунктів 10 та 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 03.11.2025р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025р. у справі № 160/18018/25 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Повний текст виготовлено та підписано – 24.02.2026р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова