ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

24 квітня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/214/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ), НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі – позивач), в інтересах якого звернувся ОСОБА_2 (далі – представник позивача), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) (далі – відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому представник позивача просить суд:
- визнати протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення за періоди з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2019 року;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2019 року, з урахуванням положень абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, у розмірі 1907,69 грн на місяць, з урахуванням раніше виплаченої суми індексації із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, із утриманням військового збору у розмірі 1,5 %.
Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він проходив службу у відповідача. Під час проходження військової служби йому за період за період з 01 березня 2018 року по 08 січня 2022 року (дату виключення зі списків) не виплачувалася індексація-різниця грошового забезпечення із врахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
На звернення позивача щодо здійснення перерахунку індексації грошового забезпечення відповідач листом від 19 січня 2026 року повідомив позивача про відсутність підстав для проведення такого перерахунку.
Таку бездіяльність відповідача позивач вважає протиправною та просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 09 лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 10 березня 2026 року залучено до участі у справі другим відповідачем НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ) (далі – ВЧ НОМЕР_3 , відповідач-2).
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ВЧ НОМЕР_1 у березні 2026 року подала відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що підстав для задоволення позову немає, оскільки відповідач діяв правомірно відповідно до вимог чинного законодавства.
У березні 2025 року ВЧ НОМЕР_3 також подала відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_1 з 31 січня 2019 року виключено зі списків особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України у зв`язку з направленням для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Аналіз чинного законодавства свідчить, що звільнений з військової служби військовослужбовець на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби має бути повністю забезпечений матеріальним і грошовим забезпеченням. Тобто, у випадку звільнення військовослужбовця з військової служби з ним має бути проведено повний розрахунок за всіма видами належного йому на день звільнення продовольчого, речового та грошового забезпечення. Таким чином, розрахунок з військовослужбовцем проводитися військовою частиною на грошовому утриманні якої (останньої) він знаходився, та звідки був звільнений. Інші вимоги позивача є передчасними. З огляду на вказане відповідач-2 вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали судової справи у змішаній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій, з 09 серпня 2007 року по 08 серпня 2018 року, з 01 лютого 2019 року по 09 вересня 2020 року, з 24 лютого 2022 року та по цей час проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 ; з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_3 , що підтверджується посвідченням від 25 листопада 2015 року серії НОМЕР_5 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовим квитком серії НОМЕР_6 від 18 листопада 2005 року, довідкою ВЧ НОМЕР_1 від 06 березня 2026 року № 08/1799/26-Вн, витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10 серпня 2018 року № 200-ОС «По особовому складу», витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31 січня 2019 року № 28-ОС «По особовому складу».
Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10 серпня 2018 року № 200-ОС «По особовому складу» старшого прапорщика ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження військової служби з ІНФОРМАЦІЯ_6 10 серпня 2018 року. Призначено інспектором прикордонної служби 1 категорії-начальником 1 мобільної групи (гранатометником) 1 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_7 прикордонної застави 2 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування, ВОС 110946Р-308, 9 тарифний розряд.
Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31 січня 2019 року № 28-ОС «По особовому складу» старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектором прикордонної служби 1 категорії-начальником 1 мобільної групи (гранатометником) 1 відділення інспекторів прикордонної служби НОМЕР_7 прикордонної застави 2 відділу прикордонної служби (тип С) прикордонної комендатури швидкого реагування, який вибув для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 31 січня 2019 року виключено зі списків особового складу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.
Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 10 березня 2022 року № 35-ОС «Про особовий склад» старшого прапорщика ОСОБА_1 , який призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_8 , зараховано до списків особового складу загону та всіх видів забезпечення з 24 лютого 2022 року.
Листом від 19 січня 2026 року № 09/С-123/206 ВЧ НОМЕР_1 повідомила представника позивача, що розмір індексації грошового забезпечення, за вказаний період проходження військової служби, визначено згідно вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України № 0.11-5760/0/6/-20-Вих від 02 червня 2020 року «Про окремі питання індексації грошового забезпечення» та з урахуванням базових місяців, в яких відбувалося підвищення грошових доходів (зростання грошового забезпечення).
Відповідно до особових карток грошового забезпечення за 2018-2019 роки ВЧ НОМЕР_3 позивачу виплачена індексація грошового забезпечення у грудні 2018 року у розмірі 71,08 грн.
Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги та заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до статті 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі – Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Частиною другою статті 19 Закону № 2017-III передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
За визначенням статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі – Закон № 1282-XII):
- індексація грошових доходів населення – це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;
- індекс споживчих цін – це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;
- поріг індексації – це величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
За змістом статті 4 Закону № 1282-XII:
- індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (частина перша);
- обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону (частина друга);
- для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті (частина третя);
- підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта).
Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Частиною другою статті 6 Закону № 1282-XII передбачено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 8 Закону № 1282-XII перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.
За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі – Порядок № 1078 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):
- індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (абзац перший);
- у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії (абзац другий);
- частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац п`ятий);
- сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац шостий);
- у разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається із розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу (абзац сьомий).
Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Пунктом 14 Порядку № 1078 визначено, що роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.
Вказане свідчить, що індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, які мають систематичний (щомісячний) характер.
За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проведення якої не залежить від волевиявлення роботодавців чи працівників.
Нормами Закону № 1282-XII і пункту 11 Порядку № 1078 визначено, що додаткові витрати, пов`язані з індексацією грошових доходів громадян, відображаються у складі витрат, до яких відносяться виплати, що індексуються.
Отже, в кошторисі доходів і видатків бюджетної установи, організації індексація заробітної плати відображається не як самостійна витрата, а в складі витрат на виплату заробітної плати.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, тому держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на такі цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції, яка діяла з 15 березня 2018 року до 02 квітня 2021 року):
- у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Тобто, він є базовим для обчислення індексу споживчих цін (абзац перший);
- обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий);
- сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій);
- якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий);
- у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий);
- до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 (в редакції, яка діє з 02 квітня 2021 року):
- у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший);
- обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий);
- сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац третій);
- якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий);
- у разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру (абзац п`ятий);

- до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий);
- якщо підвищення грошового доходу відбулося не з 1 числа місяця, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу/кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/службовому часу з урахуванням положень цього Порядку (абзац сьомий).
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01 березня 2018 року, затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.
У постанові від 09 січня 2025 року у справі № 160/17336/23 Верховний Суд зазначив, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: «поточної» та «індексації-різниці». Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної. Щодо «поточної індексації», то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078). Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).
Судом установлено, що позивач у період з 09 серпня 2007 року по 08 серпня 2018 року, з 01 лютого 2019 року по 09 вересня 2020 року, з 24 лютого 2022 року по цей час проходить службу у ВЧ НОМЕР_1 , з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року – у ВЧ НОМЕР_3 .
Щодо ненарахування та невиплати позивачу «індексації-різниці» грошового забезпечення ВЧ НОМЕР_1 за період з 01 березня 2018 року по 08 серпня 2018 року суд зазначає таке.
Для правильного застосування абзаців третього-шостого пункту 5 Порядку № 1078, ураховуючи спосіб застосований Верховним Судом у справі № 400/3826/21, судам потрібно встановити:
- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) (визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року);
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 1078).
- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б) (визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку № 1078));
- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
У межах спірних правовідносин у березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів у військовослужбовців відповідно до постанови № 704.
Як слідує з архівних відомостей за 2018 рік, позивачем у лютому-березні 2018 року отримано таке грошове забезпечення:
- за лютий 2018 року в сумі 13992,83 грн, у тому числі: посадовий оклад – 740,00 грн, оклад за військове звання – 60,00 грн, надбавка за вислугу років – 200,00 грн, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань – 740,00 грн, преміювання – 3145,00 грн, преміювання ДІПС – 111,00 грн, винагорода по постанові КМУ 889 – 3220,20 грн, винагорода за бойове чергування – 37,00 грн, компенсація харчування – 128,63 грн, надбавка за ОУС – 111,00 грн, надбавка ОПЗ (ВОВЗ) – 1000,00 грн, винагорода (2 лінія) – 4500,00 грн;
- за березень 2018 року в сумі 13554,60 грн, у тому числі: посадовий оклад – 3080,00 грн, оклад за військове звання – 950,00 грн, надбавка за вислугу років – 1410,50 грн, преміювання – 3295,60 грн, винагорода по постанові КМУ № 889 – 53,67 грн, винагорода за бойове чергування – 37,00 грн, компенсація харчування – 227,83 грн, винагорода (2 лінія) – 4500,00 грн.
До березня 2018 року порядок, умови та розмір виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України було врегульовано Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року № 425 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 року за № 537/15228 (далі – Інструкція № 425), а з березня 2018 року – Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 (далі – Інструкція № 558).
Відповідно до підпункту 3.6.1 пункту 3.6 розділу ІІІ Інструкції № 425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
З огляду на наведені положення виплачені позивачу у лютому 2018 року допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 740,00 грн не враховується судом до складу грошового забезпечення позивача для визначення розміру підвищення доходу позивача в березні 2018 року, як така, що має разовий характер.
Також відповідно до положень як Інструкції № 425 (пункт 3.17 розділу ІІІ), так і Інструкції № 558 (глава 3 розділу IV) винагорода за бойове чергування (бойову службу) віднесена до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, тому виплачена позивачу у лютому та березні 2018 року винагорода за бойове чергування по 37,00 грн не враховуються судом до складу грошового забезпечення позивача для визначення розміру підвищення доходу позивача у березні 2018 року, як такі, що мають разовий характер.
Згідно з пунктом 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 лютого 2016 року № 73 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 217/28347, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби – на підставі наказів вищих начальників.
Таким чином, нарахована до виплати позивачу у лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 3220,20 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року. В свою чергу, нарахована позивачу до виплати у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 53,67 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року.
Відповідно до пункту 7.2 розділу 7 Положення про продовольче забезпечення в Державній прикордонній службі України на мирний час, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20 липня 2011 року № 530, особовий склад, який має право на харчування за рахунок держави за основними нормами, у тих випадках, якщо немає можливості готувати гарячу їжу або особливості несення служби не дають змоги організувати її своєчасну та повну видачу, забезпечується загальновійськовими наборами сухих продуктів. При цьому термін такого харчування не повинен перевищувати більше трьох діб підряд.
У разі якщо умови несення служби і розквартирування не дають змоги забезпечувати військовослужбовців гарячою їжею через їдальні органів, організація харчування через закупівлю послуг у закладах ресторанного господарства неможлива або економічно недоцільна, необхідний безперервний термін забезпечення перевищує 3 доби, особовому складу, який має право на харчування за рахунок держави, замість установлених норм харчування виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих норм згідно з чинним законодавством.
Зважаючи на наведені положення, суд погоджується з твердженнями відповідача, що виплачена за лютий 2018 року у розмірі 128,63 грн та за березень 2018 року у розмірі 227,83 грн компенсація харчування не входить до складу грошового забезпечення та має разовий характер. Відповідно суд не враховує цю компенсацію до складу грошового забезпечення позивача для визначення розміру підвищення доходу позивача в березні 2018 року.
Виплату винагороди за участь в АТО/ООС з 2016 року встановлює Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом МВС України від 18 березня 2016 року № 188 (набрання чинності 22 квітня 2016 року, в первісній редакції).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції № 188 військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильницького заволодіння зброєю, бойовою технікою, залежно від місця такої участі виплачується винагорода у таких розмірах: в інших місцях дислокації в межах визначеного району воєнного конфлікту (АТО) – 4500,00 грн.
У подальшому в Інструкції № 188 суттєвих змін не відбувалось, лише до пункту 1 розділу ІІ Інструкції 188 вносились зміни наказами Міністерства внутрішніх справ від 29 січня 2017 року № 49 (застосовується з 01 січня 2018 року), від 21 серпня 2018 року № 688 (застосовується з 01 травня 2018 року), від 06 грудня 2019 року № 1022 (застосовується з 01 вересня 2019 року) в частині зміни розміру вказаної додаткової винагороди.
Отже, винагорода військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, виплачена позивачу за лютий та березень 2018 року по 4500,00 грн, до складу грошового забезпечення позивача для визначення розміру підвищення доходу позивача в березні 2018 року судом також не враховується, оскільки така винагорода не має постійного характеру та її виплата залежить від виконання військовослужбовцем певних завдань.
Отже, судом установлено, що розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру, складав:
- за лютий 2018 року у розмірі 5309,67 грн, у тому числі: посадовий оклад – 740,00 грн, оклад за військове звання – 60,00 грн, надбавка за вислугу років – 200,00 грн, преміювання – 3145,00 грн, винагорода по постанові КМУ 889 – 53,67 грн, надбавка за ОУС – 111,00 грн, надбавка ОПЗ (ВОВЗ) – 1000,00 грн;
- за березень 2018 року у розмірі 8736,10 грн, у тому числі: посадовий оклад – 3080,00 грн, оклад за військове звання – 950,00 грн, надбавка за вислугу років – 1410,50 грн, преміювання – 3295,60 грн.
Таким чином, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року склав 3426,43 грн (8736,10 грн (грошове забезпечення за березень 2018 року) – 5309,67 грн (грошове забезпечення за лютий 2018 року)).
При цьому сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складає 4463,15 грн (1762,00 грн (прожитковий мінімум для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року) х 253,30 (величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, здійснена за наростаючим принципом з лютого 2008 року) / 100 %).
Сума індексації-різниці в березні 2018 року складає 1036,72 грн (4463,15 грн (сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року) – 3426,43 грн (розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року)).
За таких обставин судом встановлено, що у березні 2018 року підвищення грошового забезпечення позивача не перевищило суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, тому відповідач відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку № 1078 мав розрахувати позивачу суму індексації-різниці та здійснити її виплату.
Відповідно до абзацу шостого пункту 5 Порядку № 1078 до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Тобто, відповідач був зобов`язаний з березня 2018 року виплачувати позивачу індексацію-різницю грошового забезпечення (різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу), а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить фіксовану суму індексації.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 816/1728/16.
Зважаючи, що ВЧ НОМЕР_1 починаючи з 01 березня 2018 року по 08 серпня 2018 року виплата суми індексації-різниці позивачу не здійснювалась, суд вважає, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача з 01 березня 2018 року здійснені відповідачем без врахування абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078.
Сума індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року по 08 серпня 2018 року, яку відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу становить 5451,14 грн (по 1036,72 грн х 5 місяців) + 267,54 грн (за 08 днів серпня 2018 року (1036,72 грн / 31 днів х 08)).
Зважаючи, що відповідачем-1 в період з 01 березня 2018 року по 08 серпня 2018 року виплата індексації-різниці не здійснювалась, суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.
Щодо виплати індексації-різниці за період з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року ВЧ НОМЕР_3 суд зазначає наступне.
У спірний період позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_3 .
Як вже було зазначено вище, сума індексації-різниці в березні 2018 року складає 1036,72 грн (4463,15 грн (сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року) – 3426,43 грн (розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року)).
ВЧ НОМЕР_3 починаючи з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року виплата суми індексації-різниці позивачу не здійснювалась, суд вважає, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача з 01 березня 2018 року здійснені відповідачем без врахування абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078.
Сума індексації-різниці за період з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року, яку відповідач-2 мав нарахувати та виплатити позивачу становить 17323,26 грн (735,74 грн (за 22 дні серпня 2018 року (1036,72 грн / 31 днів х 22) + (по 1036,72 грн х 16 місяців)).
Зважаючи, що відповідачем-2 в період з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року виплата індексації-різниці не здійснювалась, суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.
Щодо виплати індексації-різниці за період з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року ВЧ НОМЕР_1 суд зазначає наступне.
У спірний період позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
Як вже було зазначено вище, сума індексації-різниці в березні 2018 року складає 1036,72 грн (4463,15 грн (сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року) – 3426,43 грн (розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року)).
ВЧ НОМЕР_1 починаючи з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року виплата суми індексації-різниці позивачу не здійснювалась, суд вважає, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивача з 01 березня 2018 року здійснені відповідачем без врахування абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078.
Сума індексації-різниці за період з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року, яку відповідач-1 мав нарахувати та виплатити позивачу становить 11403,92 грн (735,74 грн (по 1036,72 грн х 11 місяців)).
Зважаючи, що відповідачем-1 в період з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року виплата індексації-різниці не здійснювалась, суд дійшов висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.
Щодо належного відповідача за період з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року суд зазначає наступне.
За змістом пункту 2 постанови № 704, яка є чинною з 01 березня 2018 року, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (абзац перший пункту 3 постанови № 704).
За пунктом 1.3 розділу I «Загальні положення» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року № 425 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 року за № 537/15228 (далі – Інструкція № 425), яка була чинною до 10 серпня 2018 року, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем служби. Не за місцем служби грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям:
а) тимчасово прикомандированим на тривалі терміни до інших органів Держприкордонслужби – в органах Держприкордонслужби за місцем прикомандирування, якщо прикомандирування дозволено Головою Державної прикордонної служби України або його першим заступником;
б) які протягом тривалого часу перебувають на лікуванні в лікувальних закладах поза місцем дислокації органу Держприкордонслужби – у цих лікувальних закладах з дозволу начальника фінансово-економічного управління Адміністрації Державної прикордонної служби України;
в) направленим на термін понад три місяці в навчальні заклади Державної прикордонної служби України для навчання, на курси, на навчальні збори і залікові сесії для підготовки та захисту дипломних проєктів – за місцем навчання;
г) направленим на термін понад три місяці для навчання у військові навчальні заклади Міністерства оборони України та навчальні заклади інших органів виконавчої влади.
Відповідно до пункту 1.9 розділу I «Загальні положення» Інструкції № 425 індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.
Пунктом 3 розділу І «Загальні положення» Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за № 854/32306 (далі – Інструкція № 558), яка є чинною з 10 серпня 2018 року, передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.
Індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством (пункт 9 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 558).
Частиною першою статті 9 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Посилання відповідача-2 на положення пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затверджене Указом Президента України від 29 грудня 2019 року № 1115/2009 суд відхиляє, оскільки відповідно до статті 9 Закону № 1282-XII, який має вищу юридичну силу у спірних правовідносинах, індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Разом з цим, військова частина, з якої звільняється військовослужбовець, не може здійснити розрахунок розміру належної до виплати індексації за попереднім місцем проходження служби військовослужбовця.
У постанові від 19 травня 2025 року у справі № 420/20215/23 Верховний Суд зазначив, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні у спірний період, оскільки індексація грошових доходів не є виплатою військовослужбовцю у зв`язку зі звільненням чи заборгованістю, а є періодичною виплатою й у цій справі є спірною.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач по теперішній час є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , тобто наразі не є звільненим.
Отже, за позовними вимогами за період з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року належним відповідачем є саме ВЧ НОМЕР_3 .
Щодо позовних вимог про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі – Порядок № 44), суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 Порядку № 44 цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).
Грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби (абзац перший пункту 2 Порядку № 44).
За приписами пунктів 3, 4 Порядку № 44 виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб». Виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.
Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення (пункт 5 Порядку № 44).
Верховний Суд у постанові від 27 липня 2023 року у справі № 380/813/22 зазначав, що аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і, як одна з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті. Нарахування та виплата індексації грошового забезпечення мала бути здійснена відповідачем саме з моменту набуття позивачем права на її нарахування та виплату, відповідно до вимог Закону № 1282-ХІІ.
Отже, з урахуванням наведеного правого регулювання, Верховний Суд констатував, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Аналогічний підхід застосував Верховний Суд у постановах від 27 вересня 2023 року у справі № 420/23176/21, від 27 вересня 2023 року у справі № 420/23176/21, від 31 січня 2024 року у справі № 320/6441/22, від 18 квітня 2024 року у справі №160/10789/22, від 30 квітня 2024 року у справі №360/700/23, від 27 червня 2024 року у справі № 580/602/22 та від 10 жовтня 2024 року у справі № 500/8015/23.
Таким чином, виплата перерахованого грошового забезпечення має бути проведена позивачу з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за періоди з 01 березня 2018 року до 08 серпня 2018 року включно та з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації розміром 1036,72 грн відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення розміром 1036,72 грн за періоди з 01 березня 2018 року до 08 серпня 2018 року включно в сумі 5451,14 грн та з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року включно в сумі 11403,92 грн, разом 16855,06 грн, відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44;
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_3 щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації розміром 1036,72 грн відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_3 нарахувати та виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення розміром 1036,72 грн за період з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року включно в сумі 17323,26 грн, відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.
З аналізу положень статей 2, 5 КАС України слідує, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи. Суд не може розглядати вимоги на майбутнє у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків. Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.
З огляду на вказане, позовна вимога про одночасне відрахування 1,5 % військового збору задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною – суд ухвалив рішення про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті, і відсутні підстави вважати, що відповідне утримання буде здійснено не у відповідності до норм чинного законодавства.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених у цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є частково необґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач у спірних правовідносинах згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_7 (Військової частини НОМЕР_1 ) (ідентифікаційний код НОМЕР_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ) (ідентифікаційний код НОМЕР_9 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_7 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з 01 березня 2018 року до 08 серпня 2018 року включно та з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації розміром 1036,72 грн (одна тисяча тридцять шість гривень сімдесят дві копійки) відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (Військову частину НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення розміром 1036,72 грн (одна тисяча тридцять шість гривень сімдесят дві копійки) за періоди з 01 березня 2018 року до 08 серпня 2018 року включно у розмірі 5451,14 грн (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна гривня чотирнадцять копійок) та з 01 лютого 2019 року по 31 грудня 2019 року включно у розмірі 11403,92 грн (одинадцять тисяч чотириста три гривні дев`яносто дві копійки), разом 16855,06 грн (шістнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять гривень шість копійок), відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військової частини НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації розміром 1036,72 грн (одна тисяча тридцять шість гривень сімдесят дві копійки) відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (Військову частину НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення розміром 1036,72 грн (одна тисяча тридцять шість гривень сімдесят дві копійки) за період з 10 серпня 2018 року по 31 січня 2019 року включно в сумі 17323,26 грн (сімнадцять тисяч триста двадцять три гривні двадцять шість копійок) відповідно до абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при її виплаті та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Відмовити у задоволенні інших позовних вимог.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя 	С.В. Кисіль