Справа № 560/21599/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

18 лютого 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що пенсійний орган протиправно не зарахував до страхового стажу для призначення пенсії відповідні періоди роботи та навчання попри те, що вони належним чином підтверджуються наданими документами.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від представників Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відзиви на позовну заяву не надходили, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі обставини.
19.06.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом №1058-IV.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.06.2025 №220450007137 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно з Законом №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Згідно з поданими документами страховий стаж позивача складає 18 років 10 місяців 27 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком.
До страхового стажу згідно наданих документів не зараховано періоди роботи:
- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 26.04.1990, оскільки дата народження власника на титульній сторінці вказана не повністю (зазначено лише рік); 
- період навчання згідно свідоцтва №456598 від 22.01.1983, оскільки відсутня інформація про присвоєння кваліфікаційного рівня;
- періоди роботи з 22.07.1997 по 07.02.2000 та з 16.03.2000 по 20.01.2005 згідно із довідкою №07-18/2025/292 від 09.04.2025, оскільки зазначене в документі прізвище особи " ОСОБА_2 " не відповідає прізвищу " ОСОБА_3 " згідно паспортних даних заявника. 
Вважаючи оскаржуване рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1-2 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Згідно з ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Зі змісту наведеного слідує, що за загальним правилом для виникнення у осіб права на призначення пенсії за віком є наявність сукупності таких ознак: 1) досягнення встановленого законодавством пенсійного віку; 2) наявність встановленого законодавством страхового стажу.
Відтак, для призначення позивачу пенсії за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності: вік 60 років; страховий стаж не менше 32 років.
Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 4 вказаної статті Закону №1058 передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У свою чергу, відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05.11.1991 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно з статтею 62 Закону №1788 та частиною першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (надалі також - Порядок №637).
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з приписів Порядку № 637, підтвердження трудового стажу потрібне у разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.
В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки чи іншої документації, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Отже, твердження відповідача про те, що дата народження власника на титульній сторінці трудової книжки вказана не повністю (зазначено лише рік), є безпідставними. 
З цих же підстав суд критично оцінює твердження пенсійного органу про те, що згідно із архівною довідкою №07-18/2025/292 від 09.04.2025 зазначене в документі прізвище особи " ОСОБА_2 " не відповідає прізвищу " ОСОБА_3 " згідно паспортних даних заявника, а тому відсутні підстави для зарахування позивачу періоду його роботи з 22.07.1997 по 07.02.2000 та з 16.03.2000 по 20.01.2005.
Також суд зазначає, що згідно з вимогами статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Крім того, періоди роботи позивача з 22.07.1997 по 07.02.2000 та з 16.03.2000 по 20.01.2005 підтверджуються записами його трудової книжки. 
При цьому відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи в трудовій книжці є недійсними та недостовірними.
Щодо періоду навчання позивача, то суд зазначає таке.
Відповідно до пункту "д" статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
На момент проходження позивачем курсів водіїв діяв Закон УРСР "Про народну освіту" від 01.10.1974.
Відповідно до частини 1 статті 47 Закону УРСР "Про народну освіту" для молоді, яка поступає на виробництво після закінчення загальноосвітньої школи, і для осіб, що працюють у народному господарстві і бажають здобути нову професію або підвищити кваліфікацію, організуються вечірні (змінні) професійно-технічні училища, а також курси, навчально-курсові комбінати та інші форми підготовки і підвищення кваліфікації безпосередньо на виробництві.
Частиною 4 статті 48 Закону УРСР "Про народну освіту" визначено, що особам, які пройшли навчання з нової професії або підвищили кваліфікацію безпосередньо на виробництві і успішно склали кваліфікаційний екзамен, видається свідоцтво єдиної форми про здобуту спеціальність і присвоєний розряд, клас, категорію.
Пунктом 8 Порядку №637 встановлено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
З огляду на положення наведених норм, до страхового стажу зараховуються періоди навчання за денною формою у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, які підтверджені дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
Судом встановлено, що період проходження навчання не зараховано до страхового стажу позивача за відсутності у свідоцтві інформації про присвоєння особі кваліфікації.
На підтвердження навчання на курсах водіїв позивачем надано до суду свідоцтво №456598 від 22.01.1983, видане Кам`янець - Подільською автошколою. 
Таким чином відсутність у свідоцтві про навчання посилання про присвоєння кваліфікації не може бути підставою для не зарахування часу навчання до страхового стажу.
Відтак, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.06.2025 №220450007137 є протиправним та підлягає скасуванню.
Як наслідок, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача всі періоди його трудової діяльності згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 26.04.1990, в тому числі періоди роботи з 22.07.1997 по 07.02.2000 та з 16.03.2000 по 20.01.2005 та період навчання згідно з свідоцтвом №456598 від 22.01.1983.
Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за віком 19.06.2025, а досягнув 60 років 01.04.2025, за наявності страхового стажу понад 32 роки, він має право на вказану пенсію починаючи з 02.04.2025 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку), що на думку суду, буде належним способом захисту порушених прав позивача.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір, слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Зважаючи на це на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 27.06.2025 №220450007137 про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 всі періоди трудової діяльності згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 26.04.1990, в тому числі періоди роботи з 22.07.1997 по 07.02.2000 та з 16.03.2000 по 20.01.2005 та період навчання згідно з свідоцтвом № НОМЕР_2 від 22.01.1983 та призначити пенсію за віком з 02.04.2025.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул.Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)  Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016 , код ЄДРПОУ - 13814885) 	

Головуючий суддя 		Я.В. Драновський