Справа №589/1199/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Прачук О. В.	
Номер провадження 33/816/1015/26 	Суддя-доповідач Колодяжний А. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

13 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., з участю секретаря судового засідання Баришевої А.І., захисника Кравчуна Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кравчуна Дмитра Вікторовича на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 3 жовтня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 3 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 5 березня 2025 року о 19 год. 25 хв. в с. Клишки по вул. Калинова,123 Шосткинського району Сумської області, керував автомобілем Ssang Yong Rexton, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тесту, проведеного за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 «Драгер», тест № 2208, результат тесту 1.32 ‰. Від подальшого проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Кравчун Д.В. просить поновити строк на апеляційне провадження, скасувати постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 3 жовтня 2025 року та надіслати справу на новий розгляд у зв`язку із порушенням права на захист, а у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги в цій частині після скасування постанови судді, закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на те, що його було введено в оману щодо розгляду справи, оскільки судове засідання, призначене на 3 жовтня 2025 року фактично проведено не було через зайнятість судді в іншому процесі, про нову дату судового засідання його не повідомили, незважаючи на запевнення суду про це, чим порушено принцип змагальності, рівності сторін та права на захист. Також зазначає, що працівники поліції в порушення статті 35 Закону України «Про національну поліцію» не повідомили його підзахисному причину зупинки транспортного засобу, огляд ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, був проведений не уповноваженою особою, без дотримання порядку, передбаченого статтею 266-1 КУпАП, що свідчить про його недійсність. Окрім цього вказує на те, що ОСОБА_1 обіймає посаду водія-санітара, а тому застосоване суддею суду першої інстанції стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами значно послабить роботу його підрозділу. У зв`язку із цим, просить застосувати до ОСОБА_1 аналогію закону, а саме, ст. 69 КК України. Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин, оскільки справу було розглянуто без його участі та ОСОБА_1 , а про копію постанови він дізнався лише 6 лютого 2026 року та 9 лютого 2026 року звернувся з апеляційною скаргою.
Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутніми під час ухвалення суддею суду першої інстанції рішення, копію постанови захисник Кравчун Д.В. отримав 6 лютого 2026 року, а з апеляційною скаргою звернувся 9 лютого 2026 року, що підтверджується матеріалами справи, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин.
До апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, однак він був представлений своїм захисником – адвокатом Кравчуном Д.В. 
Вислухавши доводи захисника Кравчуна Д.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає, серед іншого, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 797872 від 5 березня 2025 року, суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і, окрім протоколу, об`єктивно, підтверджується наступними доказами. 
Роздруківкою показників огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810, де результат тесту склав 1.32 ‰.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціального технічного засобу, де зазначено, що результат огляду склав 1.32 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту.
Відеозаписами події правопорушення з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , встановлення поліцейськими його особи, виявлення у нього під час спілкування поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 і результат такого огляду 1.32 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, прослідувати до закладу охорони здоров`я відмовився, складення матеріалів та ознайомлення з їх змістом ОСОБА_1 .
Що ж стосується доводів апеляційної скарги захисника про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не інформування останнього про причину його зупинення, то такі не заслуговують на увагу, оскільки причина зупинки транспортного засобу не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею. Крім того, як убачається з долучених до справи відеозаписів, причиною зупинки була технічна несправність транспортного засобу. 
Також не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, його огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися згідно вимог статті 266-1 КУпАП.
У відповідності до частини першої статті 15 КУпАП, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
З матеріалів справи слідує, що 5 березня 2025 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у с. Клишки під час керування автомобілем Ssang Yong Rexton, державний номер НОМЕР_1 . При цьому будь-яких документів про те, що на час зупинки ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби стороною захисту не надано та з пояснень останнього таких не убачається.
Отже, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП і його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись за правилами, передбаченими статтею 266 КУпАП. 
У той же час, стаття 266-1 КУпАП регулює порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, визначених главою 13 Б КУпАП.
Не може взяти до уваги апеляційний суд і доводи захисника про застосування при накладенні стягнення положень статті 69 КК за аналогією закону, оскільки застосування норм матеріального права за аналогією не передбачено КУпАП і положеннями цього Кодексу врегульовано питання індивідуалізації стягнення. Крім того, захисник не навів жодних визначених у статті 34 КУпАП або ж у статті 66 КК України пом`якшуючих обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості правопорушення. 
Доводи захисника про те, що його було введено в оману щодо розгляду справи, апеляційний суд вважає необґрунтованими. Як убачається з матеріалів справи, захисник був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 3 жовтня 2025 року, що підтверджується отриманням ним судової повістки в електронному кабінеті. Незважаючи на це, у призначений час до суду він не з`явився та не повідомив суд про причини неявки.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судове засідання 3 жовтня 2025 року нібито не відбулося через зайнятість судді та що захисника не було повідомлено про нову дату розгляду справи, є лише твердженням сторони захисту, яке не підтверджене жодними доказами. За відсутності таких доказів підстав вважати, що судом було допущено порушення права на захист або що захисника було введено в оману щодо розгляду справи, не вбачається, а сам факт подання клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не свідчить про обов`язковість його задоволення та не звільняв захисника від обов`язку з`явитися до суду у призначений час. 
За таких обставин розгляд справи судом за відсутності захисника не може розцінюватися як порушення вимог закону.
Крім того, апеляційний суд враховує, що право на захист не зводиться виключно до особистої присутності особи в судовому засіданні, а передбачає реальну можливість знати про розгляд справи, надавати пояснення, докази, заявляти клопотання та оскаржувати судове рішення. ОСОБА_1 такою можливістю був наділений.
Також, апеляційний суд враховує, що відповідно до положень КУпАП апеляційний перегляд не обмежується виключно перевіркою формальної законності постанови суду першої інстанції. Апеляційний суд є судом, який повторно перевіряє обставини справи, оцінює докази, а також має повноваження самостійно встановлювати фактичні обставини, у тому числі шляхом безпосереднього дослідження наявних у справі доказів.
Таким чином, навіть за умови неявки ОСОБА_1 та його захисника до суду першої інстанції, право на ефективний судовий захист було забезпечене в апеляційному провадженні, де за участі захисника останнього були розглянуті доводи, викладені в апеляційній скарзі.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що розгляд справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Кравчуна Д.В., які були обізнані про перебування на розгляді в цьому суді справи про адміністративне правопорушення, не призвело до обмеження права на захист, не вплинуло на повноту з`ясування обставин справи та не є істотним порушенням процесуальних норм, яке могло б бути підставою для скасування законної й обґрунтованої постанови.
Таким чином, у ході розгляду справи не встановлено істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які дають підстави для скасування або зміни оскарженої постанови, а тому апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити захиснику Кравчуну Д.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 3 жовтня 2025 року.
Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 3 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кравчуна Дмитра Вікторовича на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  А. О. Колодяжний