Справа № 175/2483/26
Провадження № 2-о/175/26/26
РІШЕННЯ 
Іменем України
"31" березня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Краснокутської Н.С., за участю секретаря судового засідання Коломоєць Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:
До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України Донецької області в місті Донецьк помер батько заявника - ОСОБА_2 про що Донецьким міським відділом записів актів громадянського стану Управління РАКС «донецької народної республіки» зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 170259930000112058004 від 26.12.2025 року. Документами підтверджуючими родинні зв`язки заявника з померлим є свідоцтво про народження та свідоцтво про шлюб. З метою отримання свідоцтва про смерть батька заявник звернулася до Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, але їй там було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті через те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_2 видано в «днр» (на непідконтрольній частині України, що перебуває в окупації), то даний факт смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України Донецької області в місті Донецьк, зареєструвати неможливо. Таким чином, заявнику необхідно спочатку встановити факт смерті її батька ОСОБА_2 , щоб впорядкувати документи та отримати свідоцтво про його смерть встановленого зразка. Встановлення факту смерті батька заявника ОСОБА_2 необхідно для впорядкування документів та прийняття спадщини, але існуюче свідоцтво про смерть на тетирорії України є недійсним, тому у зв`язку з вищезазначені обставини заявник звернулася до суду з метою захисту права та законних інтересів.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2026 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.
Сторони у судове засідання не з`явилися. Про дату час місце слухання справи повідомлялися належним чином. Заявник подала заяву про слухання справи за її відсутності, заінтересована особа жодних заяв стосовно розгляду справи не подавала.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України Донецької області в місті Донецьк помер батько заявника - ОСОБА_2 про що «донецьким міським відділом записів актів громадянського стану управління ракс «донецької народної республіки» зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 170259930000112058004 від 26.12.2025 року. 
На підтвердження заявлених вимог заявником суду було надано наступні докази, а саме: копію паспорту заявника НОМЕР_1 , копію паспорту померлого батька НОМЕР_2 , копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , копію свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_4 , копію свідоцтва про смерть НОМЕР_5 , копію довідки про кремацію від 23.12.2025 року, копію довідки про смерть № С-22303, копію відмови у проведенні державної реєстрації.
Так, підставою для вирішення справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України відповідно до ч.8 ст. 315 ЦПК України є відсутність свідоцтва про смерть, в якій констатується факт смерті та неможливості надання даних документів до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для проведення державної реєстрації смерті.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до вимог ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року №52/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою
Проаналізувавши вимоги чинного законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживав і був зареєстрований по день смерті на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 .
Факт смерті підтверджується аргументами заявника, які зазначені у заяві, яку суд вважає необхідним прийняти до уваги при ухваленні рішення
Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці (рішення у справах «Лоізіду проти Туреччини», 18.12.1996, «Кіпр проти Туреччини», 10.05.2001, «Мозер проти Республіки Молдови та Росії», 23.02.2016) - зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу
Доказів, які б спростували факт смерті суду не надано.
Також суд враховує, що м. Донецьк, «донецька народна республіка, рф» знаходиться на тимчасово окупованій території, де державні органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження і відповідно заявник немає можливості отримати свідоцтво про смерть батька у відповідності до вимог чинного на території України законодавства, а також підтвердити відповідний факт в позасудовому порядку заявник також не має можливості.
Однак факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про смерть встановленого законодавством України зразка та реалізації в подальшому всіх належних прав та свобод громадянина України.
На підставі викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів заявника, суд приходить до висновку про задоволення її заяви повністю.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 259, 263, 265, 293, 315 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті - задовольнити.
Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Пролетарськ Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: м. Донецьк, Донецька область, Україна, причина смерті: здавлювання головного мозку, відтік головного мозку, хронічна ішемія головного мозку.
Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Суддя Н. С. Краснокутська