Справа № 641/1498/26
Провадження № 2/641/2010/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

20 квітня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі;
головуючогосудді Кожихової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Кузьменко О.М.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
23.02.2026 представник позивача ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» - Пархомчук С.В., через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, звернулася до Слобідського районного суду міста Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 769303 від 06.01.2022 у розмірі 148 360,00 грн., з яких 8 000,00 грн. – прострочене тіло кредиту, 140 360,00 грн. – прострочена заборгованість за відсотками та суму понесених судових витрат.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.01.2022 між ТОВ "ФК «Джобер»" та ОСОБА_1 в електронному вигляді укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 769303 (далі кредитний договір), який підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, відтвореного шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Згідно з умовами кредитного договору ТОВ "ФК «Джобер»" 06.01.2022 надає ОСОБА_1 кредит на споживчі потреби в сумі 8 000,00 грн., на строк 29 днів зі сплатою процентів за користування кредитним коштами за стандартною процентною ставкою 1,9% в день.
30.11.2023 між ТОВ "ФК «Джобер»" та ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" укладено договір факторингу № 1-30/11/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за Кредитним договором, укладеним з відповідачем.
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором станом на 26.12.2025 загальний розмір заборгованості за Кредитним договором становить 148 360,00 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 8 000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами в розмірі 140 360,00 грн..
Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 148 360,00 грн., а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2 662,40 грн..

Виклад позиції відповідача
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.

Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 27.02.2026 дану справу прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву та призначено судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином. Поштові відправлення повернулись до суду з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою", що згідно зі ст. 272 ЦПК України та усталеною практикою Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням. Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до протокольної ухвали суду від 20.04.2026, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
06.01.2022 між ТОВ "ФК «Джобер»" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора G0681. За умовами Кредитного договору ТОВ "ФК «Джобер»" надає ОСОБА_1 кредит у розмірі 8 000,00 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 29 днів, з моменту підписання цього Договору тп перерахування (видачі) коштів Позичальнику, а саме; з 06.01.2022 по 03.02.2022. За користування кредитом клієнт сплачує ТОВ " ФК «Джобер»" проценти за ставкою, яка становить 1,9% від суми Кредиту в день. Тип процентної ставки – фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму Кредиту, а у разі часткового погашення – на непогашену частину (п. 1.4). Кредит надається ТОВ "Лінеура Україна" у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку ОСОБА_1 , зазначену останнім в особистому кабінеті, що має реквізити № НОМЕР_1 . У випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін ОСОБА_1 (Клієнт) може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом здійснення платежу на користь Кредитодавця у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів не пізніше останього дня строку користування кредитом (розділ 9 Кредитного договору).
ТОВ "ФК «Джобер»" на виконання умов Кредитного договору 06.01.2022 надало відповідачу кредит у розмірі 8 000,00 грн., перерахувавши на платіжну картку № НОМЕР_1 , указаною відповідачем в особистому кабінеті при оформленні кредиту, що підтверджується листом ТОВ "Санрайз Фінанс" № 1102/2026-1 від 11.02.2026.
Між ТОВ "ФК «Джобер»" та ТОВ "ФК "Айкон Дебт Коллекшн" 30.11.2023 укладено договір факторингу № 1-30/11/2023, відповідно до умов якого ТОВ "ФК «Джобер»" передає грошові кошти в розпорядження ТОВ " ФК "Айкон Дебт Коллекшн " за плату, а ТОВ " ФК «Джобер»" відступає ТОВ "ФК "Айкон Дебт Коллекшн" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Внаслідок передачі права вимоги за цим договром ТОВ "ФК "Айкон Дебт Коллекшн" заміняє ТОВ " ФК «Джобер»" у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває права грошової вимоги ТОВ " ФК «Джобер»" за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.
Витягом з реєстру боржників № 1-30/11/2023 від 30.11.2023 підтверджується відступлення ТОВ "ФК «Джобер»" до ТОВ "ФК " Айкон Дебт Коллекшн" права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором у сумі 148 360,00 грн., з яких; - 8 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, - 140 360,00 грн. заборгованість за відсотками.
Вимогою про виконання зобов`язань за кредитним договором № 769303 від 06.01.2022 директором ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" С.О.Соколенко повідомлено відповідача про необхідність сплатити суму боргу за кредитним договором, що становить 148 360,00 грн..

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Таким чином, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.
Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
З урахуванням наданого обсягу документів, що свідчить про визначеність грошової вимоги до відповідача, суд вважає, що ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" отримало право вимоги до відповідача.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, 06.01.2022 між ТОВ "ФК «Джобер»" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора G0681.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.
Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).
Отже, відповідач уклав електронний договір та підписав такий у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором G0681), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачем факт укладення договору не заперечується.
З огляду на матеріали справи, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти на загальну суму 8 000,00 грн., тобто відповідно до умов Договору, що також підтверджується листом ТОВ "Санрайз Фінанс" № 1102/2026-1 від 11.02.2026.
З урахування конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір існуючої заборгованості за кредитом в розмірі 8 000 грн., оскільки в ході розгляду справи було встановлено обставини погодження між сторонами всіх істотних умов кредитного договору.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками за кредитним договором, то суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 10561 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№ 202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 по справі № 910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за "користування кредитом", так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Установивши, що умова договору передбачає нарахування процентів як міри відповідальності після закінчення строку кредитування, тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання, слід застосовувати як статтю 625 ЦК України, так і інше законодавство, яке регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
З наданих представником позивача виписки з особового рахунка за Кредитним договором установлено, що первісним кредитором відсотки нараховані за період поза межами строку кредитування. Згідно з даною випискою та витягами з реєстру боржників до договорів факторингу, будь-якої неустойки за договором або інфляційних втрат та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України відповідачу не нараховувалось.
Так, п. 1.3 Кредитного договору та графіком платежів чітко встановлено, що строк кредиту становить 29 днів, який може бути продовжено у порядку та на умовах визначених Розділі 9 цього договору.
Відповідно до розділу 9 Кредитного договору строк користування кредитом може бути продовжено виключно з ініціативи відповідача шляхом здійснення платежу на користь Кредитодавця у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів не пізніше останього дня строку користування кредитом. Однак, будь-яких доказів щодо укладення додаткового договору чи здійснення платежів ОСОБА_1 позивачем суду не надано.
Позивач у позовній заяві не заявляв до стягнення з відповідача неустойки, штрафу в порядку, установленому ч. 2 ст. 625 ЦК України, як наслідок прострочення відповідачем ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором, а нарахував їх як відсотки за користування кредитом у порядку, встановленому ст. 1048 ЦК України, що не відповідає умовам Кредитного договору.
За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 03.02.2022, є безпідставним.
Право кредитодавця ТОВ "ФК «Джобер»" та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 03.02.2022, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Судом проведено власний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати відсотків протягом строку дії договору з 06.01.2022 по 03.02.2022 за стандартною процентною ставкою 1,9 % через невиконання відповідачем умов пп. 1.4.1 Кредитного договору, який складає: 8000,00 грн. (тіло кредиту) х 1,90 % : 100 х 29 (днів) = 4 408,00 грн..
Таким чином, сума заборгованості за Кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 12 408,00 грн., з яких; - 8 000,00 грн. тіло кредиту, - 4 408,00 грн. заборгованість за процентами.
Отже, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 769303 від 06.01.2022 у розмірі 12 408,00 грн.

Судові витрати
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (8,36 %) на суму 222,58 грн. (12 408,00/148 360,00*2662,40).
Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн. суд зазначає таке.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір № 09/07/2025 про надання правової допомоги від 09.07.2025, довіреність від 09.07.2025, укладений між ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" та адвокатом Пархомчуком С.В.; копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії КС № 8096/10 від 18.07.2019; акт про отримання правової допомоги від 18.03.2026 відповідно до якого адвокатом Пархомчуком С.В. надано ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" послуг з надання правової допомоги під час підготовки позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на суму 13 000,00 грн.; рахунок № 18.03.2023-23 адвоката Пархомчука С.В. виставлений ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" на суму 13 000,00 грн.; копію платіжної інструкції № 1122 від 18.03.2026, відповідно до якої ТОВ "ФК Айкон Дебт Коллекшн" перераховано грошові кошти в сумі 13 000,00 грн. згідно з договором про надання правової допомоги від 09.07.2025, відповідно до рахунку від 18.03.2026-23.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено частково (8,36%).
Відтак, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 1086,80 грн (13000х8,36%).
З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 222,58 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1086,80 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 274-279,280-282 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 549, 610, 611, 625, 629, 1048-1050, 1077 ЦК України, суд,
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договарами№ 769303 від 06.01.2022 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Айкон Дебт Коллекшн" (адреса; м. Київ, вул. Саперне Поле, 12, ЄДРПОУ 44002941) заборгованість за договором про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 769303 від 06.01.2022 в розмірі 12 408 (дванадцять тисяч чотириста вісім) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Айкон Дебт Коллекшн" (адреса; м. Київ, вул. Саперне Поле, 12, ЄДРПОУ 44002941) судові витрати, які складаються з судового збору 222 (двісті двадцять дві) грн 58 (п`ятдесят вісім) коп та 1086 (одна тисяча вісімдесят шість) гривень 80 (вісімдесят) коп витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:https://court.gov.ua/fair/sud.
Повний текст судового рішення складено та підписано 20.04.2026.

Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Айкон Дебт Коллекшн", код ЄДРПОУ 44002941, юридична адреса: 01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, 12, інше нежитлове приміщення 1008.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою; АДРЕСА_1 .

Суддя Г.В.Кожихова