ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
30 березня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/43/26 	

Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Охотницької Н.В.  
за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.
розглянув матеріали справи
за позовом Керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області, вул. Міцкевича, 10А, м. Бучач, 48400, в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, вул. Шашкевича, 3, м.Тернопіль, 46008
до відповідача: Бучацької міської ради, пл. Волі, 1, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область, 48400 
про стягнення 94 086,02 грн шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев
За участі представників:
прокуратури: Куліковська Л.Б.;
позивача: Жмуд Н.В.;
відповідача: не прибув.
В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів
Суть справи: Керівник Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до відповідача - Бучацької міської ради, про стягнення 94 086,02 грн шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев.
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення Бучацькою міською радою законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконного вирубування на підвідомчій їй території земель лісового фонду, що призвело до незаконної порубки 58 дерев породи "граб" у 19 кварталі 3 виділі лісового масиву за межами с.Порохова Чортківського району та внаслідок чого заподіяно шкоду інтересам держави в розмірі 94086,02 грн.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30 січня 2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 23 лютого 2026 року о 09:05 год. Крім того, суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
13 лютого 2026 року до суду через систему "Електронний суд" від Бучацької міської ради надійшов відзив на позовну заяву б/н від 12.02.2026 (вх. №1144 від 13.02.2026) згідно якого відповідач вважає позов необґрунтованим, безпідставним та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Зокрема просить врахувати, що земельну ділянку, на якій було скоєно незаконну рубку дерев, було про інвентаризовано у 2023 році та відповідно до рішення сесії Бучацької міської ради від 06.04.2023 №3222 передано в постійне користування Комунальному підприємству "Лісопаркове господарство "Бучацькі ліси" Бучацької міської ради". Вказане свідчить про те, що Бучацька міська рада сприяє встановленню порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що незаконна вирубка здійснювалася за участю або внаслідок бездіяльності Бучацької міської ради, також відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями (бездіяльністю) відповідача та заподіяною шкодою. Тоді як для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки особи, майнової шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи та шкодою і вини особи, яка завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Також прокурором не конкретизовано, які саме дії відповідач повинен був вчинити відповідно до вимог ведення лісового господарства з метою забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок, однак їх не вчинив, доказів невчинення таких дій до суду не надав, отже протиправність поведінки відповідача, не доведено.
Звертає увагу суду на те, що слідчим CВ ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Б.Данильчак під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №12023211130000018 від 27.01.2023 встановлено, що 14.03.2023, крім виявлених 15 пнів від зрубаних дерев, виявлено ще додатково 58 пнів від зрубаних дерев. В ході огляду кожного із 15 пнів від зрубаних дерев виявлено тирсу, що свідчить про свіжий зріз деревини, однак щодо виявлених слідчим разом із спеціалістом Державної екологічної інспекції в Тернопільській області ОСОБА_1 зрізаних 58 пнів породи "граб" жодних слідів тирси не виявлено. Відсутність слідів тирси на 58 пнях породи "граб" свідчить про відсутність ознак їх свіжого зрізу та дає підстави вважати, що їх порубка могла бути здійснена значно раніше та за інших обставин. За даним фактом 02.01.2024 розпочато досудове розслідування, яке на час розгляду цієї справи господарським судом ще триває. Особи, які здійснили незаконну вирубку, можуть бути встановлені слідством і саме вони, а не орган місцевого самоврядування, мають нести відповідальність за заподіяну шкоду.
17 лютого 2026 року до суду через систему "Електронний суд" від Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області надійшла відповідь на відзив б/н від 17.02.2026 (вх. №1254) у якій прокурором наведено свої доводи в спростування заперечень відповідача.
Зокрема зазначено про те, що незаконну рубку невстановленими особами 58 дерев породи "граб" було виявлено під час огляду місця події на землях лісогосподарського призначення комунальної власності Бучацької міської ради Тернопільської області, а саме за межами с.Порохова, які на момент вчинення рубки не були передані у користування. Вказаний факт зафіксований протоколом огляду місця події від 14.03.2023. Відповідно до розрахунків розміру шкоди, заподіяної порубкою дерев встановлено, що загальна сума збитків становить 94 086,02 гривень, яка залишається не відшкодованою. 
Прокурор просить врахувати, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. При цьому Лісовий кодекс України, зокрема ч. 2 ст. 107 ЛК України в редакції, чинній з 10.07.2022, передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду. Аналіз ч. 2 ст. 107 ЛК України свідчить про те, що такий обов`язок виникає в органу місцевого самоврядування за наявності таких умов у їх сукупності: якщо особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені; якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування. Тому, у даному випадку неправомірність дій особи не встановлюється, позаяк така особа відсутня. Вказана правова позиція викладена в постанові Північно-Західного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 у справі № 918/1356/23, яка знайшла своє підтвердження в постанові Верховного Суду від 19.09.2024 у цій же справі.
Водночас, саме через бездіяльність Бучацької міської ради, яка полягає у нездійсненні контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів, вчинено незаконну рубку у лісовому масиві, що знаходиться на території громади.
Також, прокурор зауважує, що 14.03.2023 слідчим у кримінальному провадженні №12023211130000018 проведено додатковий огляд місця події із спеціалістом Державної екологічної інспекції в Тернопільській області - державним інспектором з охорони навколишнього середовища Дудою В.І. та, у цьому ж таки кварталі 19, виділі 3, крім раніше виявлених 26.01.2023 15 пнів від зрубаних дерев, виявлено ще додатково 58 пнів від зрубаних дерев, які мали ознаки свіжого спилювання. Отже, рубка 58 дерев відбулась в період з 26.01.2023 по 14.03.2023.
19 лютого 2026 року до суду через систему "Електронний суд" від Державної екологічної інспекції у Тернопільській області надійшла відповідь на відзив №8-11-466 від 18.02.2026 (вх. №1293 від 19.02.2026) згідно якої позивач підтримує позовні вимоги прокуратури та просить їх задоволити в повному обсязі.
Просить суд врахувати, що діюче законодавство покладає на підприємства, установи, організації і громадян обов`язок, щодо збереження умов місцезростання об`єктів рослинного світу, до якого відносяться і дерева.
Відповідно до ст.15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", місцеві ради (органи місцевого самоврядування) несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території та в межах своєї компетенції, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. 
Відповідно до п. 3-1 ст. 33 Лісового кодексу України, сільські, селищні, міські ради у сфері лісових відносин на відповідній території забезпечують охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості грунтів, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів у межах лісів комунальної власності, не наданих у користування.
Відповідно до розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України (у редакції від 27.05.2021) доповнено п. 24, яким визначено, що з дня набуття чинності цим пунктом, землями комунальної власності територіальних громад вважаються усі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зокрема, лісогосподарського призначення. При цьому долучені до матеріалів справи докази підтверджують, що земельна ділянка, на якій вчинено незаконну порубку 58 - дерев (квартал 19 виділ 3 лісовий масив, земля комунальної власності) розташована за межами с.Порохова, Чортківського району, Тернопільської області (адміністративні межі Бучацької міської ради) яка станом на час вчинення правопорушення не була надана у власність чи користування.
Таким чином, через бездіяльність органу місцевого самоврядування, яка полягає у нездійсненні контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів, вчинено незаконну рубку дерев у лісовому масиві, що знаходиться на території громади, відтак, шкода заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 94 086,02 грн, підлягає до відшкодування Бучацькою міською радою.
У підготовчому засіданні 23 лютого 2026 року, враховуючи усне клопотання прокурора та неявку представника відповідача у підготовче засідання, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, та відповідно належного виконання завдань підготовчого провадження, підготовче засідання судом відкладено на 05 березня 2026 року о 09:30 год., без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України про що прокурора та представницю позивача повідомлено під розписку, а відповідача - відповідною ухвалою суду. 
05 березня 2026 року до суду через систему "Електронний суд" від Бучацької міської ради надійшла заява б/н від 05.03.2026 (вх. №1738) згідно якої відповідач просив суд проводити підготовче засідання за відсутності представника Бучацької міської ради Тернопільської області. Також зазначив про те, що Бучацька міська рада щодо позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Поряд з цим, підготовче засідання, яке призначене у справі №921/43/26 на 05.03.2026 о 09:30 год. не відбулося через технічний збій в роботі підсистеми відеоконференцзв`язку (ВКЗ), що підтверджується Актом про технічний збій від 05.03.2026, який складений Господарським судом Тернопільської області та знаходиться в матеріалах справи, у зв`язку з чим ухвалою суду від 05.03.2026 судове засідання у справі №921/43/26 відкладено на 09 березня 2026 року о 09:05 год.
Ухвалою суду від 09.03.2026 суд закрив підготовче провадження у справі №921/43/26 та призначив її до судового розгляду по суті на 30 березня 2026 року о 09:45 год, про що учасників справи повідомлено у встановленому законом порядку.
В судовому засіданні 30.03.2026 прокурор та представниця позивача заявлений позов повністю підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, відповідях на відзив (вх.№1254 від 17.02.2026 та вх.№1293 від 19.02.2026), посилаючись на долучені до матеріалів справи докази. 
Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні 30.03.2026 не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (ухвала суду від 09.03.2026 надіслана до електронного кабінету Бучацької міської ради та отримана останньою 09.03.2026). 
Частинами 2, 3 ст.120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).
Беручи до уваги забезпечення сторонам рівних та належних умов для подання своїх заяв по суті справи і необхідних для розгляду справи доказів, а також враховуючи, що відповідач виклав свою позицію у цій справі у поданому відзиві на позов, суд визнав за можливе розглянути спір у відсутності представника відповідача.
Під час розгляду справи судом заслухано позиції прокуратури та позивача, досліджено докази, що містяться в матеріалах справи.
30 березня 2026 року справу розглянуто по суті та у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 ГПК України проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.
Розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши прокурора та представника позивача, господарський суд встановив:
Як вказується у позовній заяві, Бучацькою окружною прокуратурою у ході реалізації представницьких повноважень опрацьовано матеріали кримінального провадження №120242111300000007 від 02.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, а саме за фактом незаконної рубки 58 дерев породи "граб" у 19 кварталі 3 виділі, за межами с.Порохова Чортківського району Тернопільської області, яке розслідується слідчими СВ ВП №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області. 
Згідно з постановою від 15.08.2024 надано дозвіл керівнику та заступнику керівника Бучацької окружної прокуратури на розголошення таємниці досудового розслідування в кримінальному провадженні №120242111300000007 від 02.01.2024 в обсязі, необхідному для вжиття заходів представницького характеру, спрямованих на захист інтересів держави.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2024 зареєстровано кримінальне провадження №12024211130000007 за ч. 1 ст. 246 КК України, на підставі рапорту слідчого СВ ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №12023211130000018 від 27.01.2023 було встановлено, що невстановлені особи у невстановлений період часу на земельній ділянці лісового фонду, яка перебуває у комунальній власності Бучацької міської ради та знаходиться у 19 кварталі 3 виділі, за межами с. Порохова Чортківського району, здійснили незаконну порубку 58 дерев породи "граб" різного діаметру,чим спричинили шкоду навколишньому природному середовищу.
Зокрема, згідно проведеного слідчим 26.01.2023 у кримінальному провадженні №12023211130000018 невідкладного огляду місця події в лісовому масиві в с.Порохова Чортківського району Тернопільської області, на відстані 40 м від ґрунтової дороги, було виявлено 15 пнів від зрубаних дерев. Також в ході даного огляду біля кожного із вищевказаних пнів виявлено тирсу. На місці події також зафіксовано та вилучено трактор марки МТЗ 82 із безномерним причіпом, навантаженим колодами дерев породи "граб", бензопилу марки SHTIHL МС 180, сокиру із дерев`яною рукояткою та дві купи дерев різних об`ємів. 
30.01.2023 слідчим винесено постанову про залучення спеціаліста та залучено спеціаліста Державної екологічної інспекції в Тернопільській області для нарахування розміру завданої шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки 15 дерев породи "граб" в лісовому масиві в с.Порохова Бучацької ТГ Чортківського району Тернопільської області.
14.03.2023 слідчим проведено додатковий огляд місця події із спеціалістом Державної екологічної інспекції в Тернопільській області - державним інспектором з охорони навколишнього середовища Дудою В.І., та, крім раніше виявлених 15 пнів від зрубаних дерев, виявлено ще додатково 58 пнів від зрубаних дерев. Крім того, проведеним оглядом встановлено, що місце рубки розташоване в лісовому масиві на землях запасу за межами населеного пункту с.Порохова, на території Бучацької міської ради, а саме квартал 19, виділ 3.
Водночас, в ході досудового розслідування кримінального провадження №12023211130000018 від 27.01.2023 за ч.1 ст.246 КК України встановлено винну особу, яка вчинила незаконну рубку 15 дерев, виявлених в ході першочергового огляду місця події 26.01.2023. 
Проте осіб, які здійснили рубку 58 дерев у 19 кварталі 3 виділу лісового масиву, на земельній ділянці комунальної власності, що знаходиться за межами с.Порохова, Чортківського району, Тернопільської області, що була виявлена під час додаткового огляду місця події від 14.03.2023 в ході досудового розслідування кримінального провадження №12023211130000018, не встановлено. Зареєстроване кримінальне провадження №12024211130000007 від 02.01.2024 за ч. 1 ст. 246 КК України, на даний час розслідується слідчими СВ ВП №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області.
Згідно інформації Державної екологічної інспекції у Тернопільській області від 20.03.2023 №1/1-1-05-752 земельна ділянка, на якій скоєно правопорушення, знаходиться на землях лісового фонду, які перебувають у комунальній власності Бучацької міської ради, не наданих у власність чи користування за межами с.Порохова. 
Також, в матеріалах справи міститься копія листа слідчого СВ ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області №6920103-04/2023 від 12.05.2023 до Бучацької міської ради щодо надання інформації про місцезнаходження земельної ділянки, на якій скоєно незаконну рубку дерев 26.01.2023. 
Згідно відповіді Бучацької міської ради від 17.05.2023 №06-10/911 земельну ділянку, що вказана у листі, було проінвентаризовано у березні 2023 року. Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг було розроблено ТОВ "Ренесанс- Груп". Відповідно до розробленої документації земельна ділянка площею 8,4157 га кадастровий номер 6121285500:02:002:0857, розташована за межами населеного пункту с.Порохова. Відповідно до рішення сесії Бучацької міської ради від 06.04.2023 №3222 земельну ділянку площею 8,4157 га кадастровий номер 6121285500:02:002:0857 передано в постійне користування Комунальному підприємству "Лісопаркове господарство "Бучацькі ліси". Дата державної реєстрації речового права 03.05.2023, номер запису про інше речове право - 50191290. 
До листа додано копію рішення Бучацької міської ради від 06.04.2023 №3222 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель лісогосподарського призначення комунальної власності та передачу земельної ділянки для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг в постійне користування Комунальному підприємству "Лісопаркове господарство "Бучацькі ліси" Бучацької міської ради", а також копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4600261262023 від 15.03.2023, який містить інформацію про дату реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6121285500:02:002:0857, розташованої за межами населеного пункту с. Порохова на території Бучацької міської ради - 15.03.2023; категорія земель - землі лісогосподарського призначення; копію витягу з Державного реєстру речових прав №331568631 від 08.05.2023, відповідно до якого 03.05.2023 право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6121285500:02:002:0857 зареєстровано за Комунальним підприємством "Лісопаркове господарство "Бучацькі ліси" Бучацької міської ради". 
Також, у відповіді від 14.01.2025 №06-10/96 на запит Бучацької окружної прокуратури, Бучацька міська рада підтвердила, що земельна ділянка площею 8,4157 га кадастровий номер 6121285500:02:002:0857 станом на січень 2023 не була сформована та не була переданою в користування третіх осіб.
Відповідно до додатку №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області здійснено:
- Розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу, внаслідок незаконної порубки дерев на землях лісового фонду, які перебувають у комунальній власності не наданих у власність чи користування за межами с. Порохова на території Бучацької міської ради (проведений згідно протоколу огляду місця події від 14.03.2023 в межах кримінального провадження №12023211130000018 від 27.01.2023 року), яким визначено розмір заподіяної шкоди, спричиненої виявленою незаконною рубкою 73 дерев (58+15) в сумі 121 967,38 грн.
- Розрахунок розміру шкоди за фактом незаконної порубки дерев на землях лісового фонду, які перебувають у комунальній власності не наданих у власність чи користування за межами с. Порохова на території Бучацької міської ради (проведений згідно протоколу огляду місця події від 14.03.2023 в межах кримінального провадження №12023211130000018 від 27.01.2023 року), яким визначено розмір заподіяної шкоди, спричиненої виявленою незаконною рубкою 15 дерев (окремо) в сумі 27 881,35 грн.
З урахуванням зазначених розрахунків, у позовній заяві зазначено, що розмір шкоди, спричиненої незаконною рубкою невідомими особами 58 дерев на землях лісового фонду, які перебувають у комунальній власності Бучацької міської ради, не наданих у власність чи користування за межами с. Порохова, становить 94 086,03 грн (121 967,38 грн - 27881,35 грн). 
Висновком експерта №342/25-22 від 19.01.2026 за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні №12024211130000007 від 0201.2024, проведеної експертом Тернопільського відділення КНДІСЕ, підтверджено розмір збитків, заподіяних внаслідок незаконної порубки 58 дерев породи "граб" різного діаметру у 19 кварталі 3 виділу за межами с.Порохова, Чортківського району, Тернопільської області, в розмірі 94 086,02 грн.
При цьому у Висновку №342/25-22 від 19.01.2026 зазначено, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків, відповідно до ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.
Таким чином, оскільки внаслідок вчинення невстановленими особами рубки 58 дерев у 19 кварталі 3 виділу лісового масиву, на земельній ділянці комунальної власності, що знаходиться за межами с. Порохова Чортківського району Тернопільської області, заподіяно збитки навколишньому природному середовищу на загальну суму 94 086,02 грн, які на даний не відшкодовано, Керівник Бучацької окружної прокуратури звернувся із цим позовом до господарського суду.
Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором у цій справі.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", частиною 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.
Частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
У постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. 
Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №906/506/18, від 11.04.2019 у справі №904/583/18, від 13.02.2019 у справі №914/225/18, від 21.05.2019 у справі №921/31/18. 
Згідно висновку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся. Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин. 
Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема: повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.
У ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Відповідно до ст. 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Ліси України, за змістом ч. 2 ст. 1 Лісового кодексу України, є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства у лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Згідно з п.п. 1, 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19.04.2017, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Державна екологічна інспекція у Тернопільській області, відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в Тернопільській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 04.12.2025 №195 (надалі Положення), є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується. 
Основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах Тернопільської області.
Пунктом 5 розділу 2 розділу 2 Положення про Державну екологічну інспекцію у Тернопільській області визначено, що Державна екологічна інспекція у Тернопільській області здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів, зокрема щодо пошкодження дерев і чагарників, знищення або пошкодження лісових культур.
Крім того, згідно п. й) ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.
Згідно з п.9 розділу 2 Положення, Державна екологічна інспекція у Тернопільській області пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.
Як вбачається з матеріалів справи, Бучацькою окружною прокуратурою 10.01.2025 та 12.01.2026 направлено до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області листи №53-168вих.-25 та №53-154вих.-26 з метою вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави, відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", та щодо надання інформації про те чи вживалися (якщо ні, то чи будуть вживатися) заходи, які були б спрямовані на стягнення із органу місцевого самоврядування, на території якого проведена рубка, шкоди в розмірі 94 086,03 грн, завданої вчиненням кримінального правопорушення (порушенням природоохоронного законодавства), в тому числі шляхом звернення з позовною заявою до суду.
Відповідно до листів №8-05-252 від 17.01.2025 та №8-05-168 від 16.01.2026 Державна екологічна інспекція в Тернопільській області повідомила, що інформація з приводу досудового розслідування, як і будь-які матеріали розслідування, на адресу Інспекції не надходили, виходячи з чого вжиття претензійно-позовних заходів не здійснювалося. Крім того, Інспекція зазначає, що зважаючи на обмежене фінансування коштів на сплату судового збору, не заперечує щодо вжиття прокурором заходів представницького характеру у відповідності до вимог ст.131-1 Конституції України, абз. 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру". 
Як вказує прокурор, Державній екологічній інспекції в Тернопільській області було відомо про факт заподіяння шкоди та обставини її заподіяння, з приводу якого подана ця позовна заява, так як саме інспектором Державної екологічної інспекції в Тернопільській області у кримінальному провадженні №12023211130000018 від 27.01.2023 здійснено розрахунок розміру заподіяної шкоди.
Поряд з цим, Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області в судовому порядку не вжито заходів щодо стягнення збитків, допущених внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, з органу місцевого самоврядування на підставі ч.2 ст.107 ЛК України, що призвело до порушення інтересів держави. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає достатньо обґрунтованою зі сторони прокурора наявність підстав для представництва в суді інтересів держави відповідно до ст.23 Закону України "Про прокуратуру" шляхом звернення до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області з позовною заявою про стягнення з Бучацької міської ради 94 086,02 грн шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев.
Оцінивши подані докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Статтею 13 Конституції України визначено, що природні ресурси, що знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.
У силу ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають навколишнє природне середовище як сукупність природних і природносоціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. 
Статтею 1 Лісового кодексу України визначено, що ліс - це тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище.
Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.
Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.
Частиною 2 ст. 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.
За приписами ст. 86 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, та покладається на власників лісів та постійних лісокористувачів.
Статтею 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону (ч. 1 ст. 105 ЛК України).
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.
Згідно з ч.1 ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
Частиною 2 статті 107 Лісового кодексу України передбачено, що шкода заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі невстановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода.
Листом ВП №2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області №5312-2026 від 17.01.2026 повідомлено Бучацьку окружну прокуратуру про те, що у провадженні слідчого відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024211130000007 від 02.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено що 02.01.2024 в чергову частину відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, надійшов рапорт слідчого СВ про те, що в ході розслідування кримінального провадження №12023211130000018 від 27.01.2023 було встановлено, що невстановлені особи у невстановлений період часу на земельній ділянці лісового фонду, яка перебуває у комунальній власності Бучацької міської ради та знаходиться у 19 кварталі 3 виділі, за межами с. Порохова Чортківського району, здійснили незаконну порубку 58 дерев породи "Граб" різного діаметру, чим спричинили шкоду навколишньому середовищу. Станом на даний час проведеними слідчими (розшуковими) діями встановити причетних осіб до скоєння порубки 58 дерев породи "граб" не вдалося.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на січень 2023 року земельна ділянка площею 8,4157 га кадастровий номер 6121285500:02:002:0857, на якій росте лісова рослинність, не була сформованою, а також не була переданою в користування третіх осіб. 
Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №724-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області" до складу Бучацької територіальної громади увійшла територія Порохівської територіальної громади.
Відповідно до статей 16, 17 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
У постійне користування ліси на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень.
З 27.05.2021 з набуттям чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин", крім іншого, Земельний кодекс України доповнено пунктом 24 розділу Х "Перехідні положення", відповідно до якого землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. 
Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. 
Долучені до матеріалів справи докази (зокрема, рішення Бучацької міської ради від 06.04.2023 №3222, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4600261262023 від 15.03.2023, витяг з Державного реєстру речових прав №331568631 від 08.05.2023, інформація з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 19.01.2026, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №460705080 від 19.01.2026) підтверджують, що земельна ділянка, на якій вчинено незаконну порубку 58 дерев (квартал 19, виділ 3 лісового масиву), розташована за межами с.Порохова Чортківського району Тернопільської області (адміністративні межі Бучацької міської ради), належить до комунальної власності і станом на час вчинення правопорушення не була надана у власність чи користування іншим особам, в тому числі в постійне користування.
Вказана обставина підтверджується і безпосередньо відповідачем у листі Бучацької міської ради від 17.05.2023 №06-10/911.
Суб`єктами лісових відносин є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни, які діють відповідно до Конституції та законів України (ст. 2 ЛК України). 
У п. "б" - 1 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. 
У відповідності до вимог п.3-1 ст. 33 Лісового кодексу України сільські, селищні, міські ради у сфері лісових відносин на відповідній території: забезпечують охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів у межах лісів комунальної власності, не наданих у користування. 
Статтею 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до ст. 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку та розмірах встановлених законом. 
Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто є деліктною відповідальністю.
Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом ст. 1166 ЦК України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №912/823/18, від 03.11.2021 у справі №922/1705/20, від 18.12.2020 у справі №922/3414/19, від 02.06.2022 у справі №920/821/18).
Як вже зазначалось вище, згідно з ч. 2 ст. 107 ЛК України шкода, заподіяна лісу, не наданому в користування, у разі не встановлення осіб, винних у заподіянні шкоди, відшкодовується органом місцевого самоврядування, у межах території якого знаходиться ліс, якому була заподіяна шкода.
У постанові від 19.09.2024 у справі №918/1356/23 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду звертав увагу на те, що ЛК України, зокрема ч. 2 ст. 107 ЛК України в редакції, чинній з 10.07.2022, передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати заподіяну лісу шкоду. Аналіз ч. 2 ст. 107 ЛК України свідчить про те, що такий обов`язок виникає в органу місцевого самоврядування за наявності таких умов у їх сукупності: - якщо особи, винні у заподіянні шкоди, не встановлені та - якщо ліс, якому була заподіяна шкода, знаходиться у межах території органу місцевого самоврядування. 
Відповідальність місцевих рад за стан навколишнього природного середовища на своїй території також передбачена статтею 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища". 
Таким чином, оскільки місцем виявленої рубки 58 дерев породи "граб", про які вказується у позовній заяві, являються землі, які перебувають у комунальній власності, за межами с.Порохова, на території Бучацької міської ради, а саме квартал 19, виділ 3, які на час вчинення такої не були надані у власність чи користування іншим особам, відтак, шкода заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 94086,02 грн, підлягає до відшкодування Бучацькою міською радою.
Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).
Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).
З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги Керівника Бучацької окружної прокуратури, заявлені в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, про стягнення з Бучацької міської ради 94 086,02 грн шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев, підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.
При цьому судом враховано, що земельна ділянка передана в постійне користування Комунальному підприємству "Лісопаркове господарство "Бучацькі ліси" Бучацької міської ради" вже після встановлення факту незаконної рубки дерев на земельній ділянці комунальної власності, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в сумі 2662,40 грн, з урахуванням ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір", оскільки позовну заяву подано в електронній формі. 
Керуючись ст. ст. 13, 20, 53, 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Бучацької міської ради (пл. Волі, 1, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ 04058479) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Тернопільській області шкоду, завдану навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев, в сумі 94 086 (дев`яносто чотири тисячі вісімдесят шість) грн 02 коп., яку зарахувати на розрахунковий рахунок UA878999980333199331000019757, одержувач ГУК у Тернопільській області Бучацької міської ради, код класифікації доходу бюджету 24062100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37977599. 
3. Стягнути з Бучацької міської ради (пл. Волі, 1, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ 04058479) на користь Тернопільської обласної прокуратури (вул. Листопадова 4, м. Тернопіль код ЄДРПОУ 02910098) судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. за наступними реквізитами: р/р UA 498201720343190002000004091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, код ЄДРПОУ 02910098, КЕКВ - 2800.
4. Відповідні накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.
5. Копію рішення направити сторонам у справі відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано 01.04.2026.

Суддя Н.В. Охотницька