Провадження № 2/537/272/2026
Справа № 537/7033/25
РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.04.2026 Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря судових засідань Бобровської К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова - Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «Іннова - Нова» Андрущенко М.В. звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова - Нова» заборгованість за Договором надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025 в розмірі 29 300 грн. 06 коп., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. 
Вимоги позову мотивовані тим, що 28.04.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ «Іннова – Нова», та ОСОБА_1 було укладено Договір надання грошових коштів у кредит №7981840425. Кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 17.11.2024, складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Договір надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025 був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документу, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених положеннями Закону України «Про електронну комерцію».
Представник позивача зазначає, що умовами укладеного кредитного договору встановлено, що товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 7 000 грн. 00 коп., тип кредиту – кредит, строк кредиту 360 днів, тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 2.5 договору, та становить 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за договором кредиту у день надання кредиту. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. 
Представник позивача вказує, що позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у передбаченому договором розмірі, однак відповідач всупереч умов договору та положень чинного законодавства свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, не повернув кредитні кошти, проценти за користування кредитними коштами не сплатив, у зв`язку із чим має заборгованість перед ТОВ «Іннова – Нова» в загальному розмірі 29 300 грн. 06 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 900 грн. 00 коп., заборгованості по процентам в розмірі 8 400 грн. 06 коп., заборгованості з пені в розмірі 14 000 грн. 00 коп. 
За викладених обставин представник позивача і звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 15.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази.
Представник позивача ТОВ «Іннова – Нова» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно змісту позовної заяви, не заперечував проти розгляду справи без участі представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, її представник – адвокат Варавін С.Д. надав до суду клопотання, згідно якого просив суд розглянути справу за відсутності сторони відповідача та вказав, що позовні вимоги визнає частково.
Згідно змісту наданого стороною відповідача відзиву, відповідач підтвердила факт наявності між нею та ТОВ «Іннова – Нова» договірних відносин щодо укладеного Договору про надання грошових коштів, визнала позов частково, а саме в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 900 грн. 00 коп., заборгованості по процентам в розмірі 8 400 грн. 06 коп. та 1 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Водночас, ОСОБА_1 не визнає позовні вимоги щодо стягнення з неї пені в розмірі 14 000 грн. 00 коп., посилаючись на положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, якими позичальника звільнено від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Заявлену позивачем до стягнення суму витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 грн. 00 коп. ОСОБА_1 вважає такою, що не відповідає критерію розумності та завищеною.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, з урахуванням думки представників сторін, викладену у відповідних письмових клопотаннях.
У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини 1  статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтею 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ «Іннова – Нова» на підставі Рішення №05-09/2025 Єдиного учасника ТОВ «Іннова – Фінанс» від 05.09.2025, та ОСОБА_1 було укладено Договір надання грошових коштів у кредит №7981840425, згідно із пунктом 2.2 якого товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту), проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Відповідно до умов пунктів 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.6.1, 2.7 Договору надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025, сума кредиту складає 7 000 грн. 00 коп., тип кредиту – кредит, строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка в день застосовується у межах строку кредиту, вказаного в пункті 2.5 договору, та становить 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення договору, 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за договором кредиту у день надання кредиту. Якщо в цьому пункті договору значення розміру комісії за видачу кредиту становить 0%, це означає, що комісія за видачу кредиту відсутня. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника. 
Відповідно до пункту 3.1 Договору про надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 .
Згідно із пунктами 5.4.1, 5.4.5 Договору надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025, позичальник зобов`язався у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту), штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України. 
Згідно пункту 10.10 Договору надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025, невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на веб – сайті товариства.
Відповідач ОСОБА_1 була ознайомлена з Графіком платежів, який є Додатком №1 до Договору про надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025, а також із Паспортом споживчого кредиту, підписавши останні електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
Як встановлено в судовому засіданні, Договір надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025 був укладений у вигляді електронного документу, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених положеннями Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. 
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За змістом статей 3, 6, 627 Цивільного кодексу України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно змісту повідомлення АТ КБ «Приватбанк» за вих..№20.1.0.0.0/7-260109/94791-БТ від 14.01.2026 та виписки за період 28.04.2025 – 01.05.2025, на емітовану в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 карту № НОМЕР_1 28.04.2025 було перераховано грошові кошти в розмірі 7 000 грн. 00 коп.
За викладених обставин, із врахуванням вказаних норм чинного законодавства та обставини визнання стороною відповідача факту укладення договору, суд вважає доведеною обставину укладення 28.04.2025 між ОСОБА_1 та ТОВ «Іннова - Фінанс» (після перейменування ТОВ «Іннова – Нова») Договору про надання грошових коштів у кредит №7981840425, отримання останньою кредитних коштів за договором у вказаному розмірі на картковий рахунок. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобов`язання перед позивачем за кредитним договором та, згідно із наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором 7981840425, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 27.10.2025 становить 29 300 грн. 06 коп., яка складається із: залишку заборгованості за кредитом в розмірі 6 900 грн. 00 коп.; заборгованості за процентами в розмірі 8 400 грн. 06 коп., пені в розмірі 14 000 грн. 00 коп.
Відповідно до вимог частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. 
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Пунктом 5.1.11 Договору надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025 передбачено, що товариство має право вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених в пункті 6.4 договору.
Згідно із пунктом 6.4 Договору надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або комісії за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту) та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним договором), строк виплати якого ще не настав , в повному обсязі.
Однак, суд вважає, що вимоги представника позивача в частині заявленої до стягнення суми боргу підлягають частковому задоволенню із врахуванням змісту пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15 березня 2022 року N 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто, на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, про що зроблено висновок у постанові Верховного суду від 18.10.2023 у справі №706/68/23.
За таких обставин, суд приходить до висновку про неправомірність нарахування позивачем ТОВ «Іннова - Нова» суми пені в розмірі 14 000 грн. 00 коп., оскільки це суперечить положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).
Згідно зі статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 свого зобов`язання за кредитним договором, та вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача ТОВ «Іннова – Нова» суму боргу в розмірі 15 300 грн. 06 коп., що включає в себе заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6 900 грн. 00 коп. та суму нарахованих процентів в розмірі 8 400 грн. 06 коп., проти розміру яких не заперечує сторона відповідача, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Іннова - Нова» задоволено на 52,21 % (15 300 грн. 06 коп. – задоволена сума до стягнення, при сумі позову 29 300 грн. 06 коп.), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 1 264 грн. 73 коп. (2 422 грн. 40 коп. * 52,21 %). 
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 526, 634, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного Кодексу України, суд , -

УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (код ЄДРПОУ 44127243, адреса: 04071, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 10, поверх 2, офіс 5) заборгованість за Договором надання грошових коштів у кредит №7981840425 від 28.04.2025 в розмірі 15 300 (п`ятнадцять тисяч триста) грн. 06 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (код ЄДРПОУ 44127243, адреса: 04071, місто Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 10, поверх 2, офіс 5) судовий збір в розмірі 1 264 (одна тисяча двісті шістдесят чотири) грн. 73 коп., який було сплачено позивачем при подачі позову.
Товариству з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» в задоволенні іншої частини вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя   Д.О. Зоріна