Провадження № 2/317/578/2026
Справа № 334/10434/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
за участі секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
10 листопада 2019 року між АТ «ОТП Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2027175085, відповідно до якого первісний кредитор надав відповідачу кредит.
11.12.2020 між ТОВ «Діджи Фінанс» та АТ «ОТП Банк» укладено договір факторингу № 11/2/20, відповідно до якого заборгованість відповідача перед первісним кредитором передана новому кредитору – ТОВ «Діджи Фінанс».
11.12.2020 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укфінанс Груп» укладено договір факторингу № 437/ФК/-20, яким право вимоги до відповідача передане новому кредитору – ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп».
12.04.2021 між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та позивачем укладено договір факторингу № 12/4/21, яким право вимоги до відповідача передане позивачу.
Банк повністю виконав вимоги Договору, надавши ОСОБА_1 кредит.
Відповідач зобов`язання за договором виконував не в повному обсязі, внаслідок чого станом на день укладення позивачем договору факторингу у нього виникла заборгованість в сумі 5 994,23 грн., з яких: 
5 347,00 грн. (заборгованість за тілом кредиту);
0,58 грн. (заборгованість за відсотками);
646,65 грн. (заборгованість з комісії).
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, але до суду не з`явився. Будь-яких заяв або відзиву на позов не подав.
Ухвалою від 11.03.2026 суд постановив проводити заочний розгляд даної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані докази, суд дійшов наступних висновків. 
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до умов кредитного договору № 2027175085 від 10.11.2019 р., відповідач отримав кредит на суму 5 347,00 грн. зі сплатою відсотків у встановленому розмірі строком на два роки.
Сума основної заборгованості за вказаним договором підтверджена розрахунком та відповідачем не спростована. 
Окрім суми основного боргу позивачем до стягнення також заявлені проценти в розмірі 0,58 грн. Суд констатує, що договором передбачено нарахування відсотків по кредиту, а відповідачем відповідний розрахунок, який є арифметично вірним, не спростовувався. Вказана сума відсотків підлягає стягненню.
Щодо частини позовних вимог про стягнення комісії, судом встановлено, що, дійсно, пунктом 1.1 Договору визначено щомісячну комісію за управління кредитом в розмірі 3 %.
Однак, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Закон «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Необхідність внесення плати за обслуговування банком кредитної заборгованості передбачено в кредитному договорі. Переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговування банком кредитної заборгованості та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, у договорі не зазначено.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в своїй постанові від 06.11.2023 у справі № 204/224/21 (касаційне провадження № 61?4202сво22) дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону.
Аналогічних висновків Верховний Суд доходив і раніше, наприклад в постановах № 363/1834/17 від 13.07.2022, № 496/3134/19 від 13.07.2022 тощо.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, нарахування комісії відбувалось помісячно за період дії договору, що є неприпустимим.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача комісії за договором в сумі 646,65 грн. не ґрунтуються на законі та прямо суперечать практиці Верховного Суду.
За таких обставин вказана частина позовних вимог задоволенню не підлягає.
Судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 141 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,- 

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 43453613) заборгованість за договором № 2027175085 від 10.11.2019 в розмірі 5 347 (п`ять тисяч триста сорок сім) гривень 58 копійок, з яких 5 357 (п`ять тисяч триста сорок сім) гривень 00 копійок основного боргу та 0,58 (нуль гривень п`ятдесят вісім копійок) процентів.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судовий збір у розмірі 2 161 (дві тисячі сто шістдесят одна) гривня 07 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» витрати на правову допомогу у розмірі 2 676 (дві тисячі шістсот сімдесят шість) гривень 36 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Нікітін