Справа № 420/41380/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2026 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бжассо Н.В., розглянув у письмовому провадженні в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому позивач просить:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2025 року № 155250026027 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.05.1998 року по 05.06.1998 року, з 01.11.2000 року по 30.06.2003 року, з 01.09.2003 року по 31.08.2006 року, з 01.09.2006 року по 31.08.2007 року, з 01.09.2007 року по 04.11.2009 року згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1985 року та внести відомості про застраховану особу до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;
Звернути рішення до негайного виконання в межах одного місяця. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2025 року № 155250026027 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідної кількості страхового стажу. Позивач зазначає, що періоди його трудової діяльності з 02.05.1998 року по 05.06.1998 року, з 01.11.2000 року по 30.06.2003 року, з 01.09.2003 року по 31.08.2006 року, з 01.09.2006 року по 31.08.2007 року, з 01.09.2007 року по 04.11.2009 року згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1985 року підтверджується трудовою книжкою позивача та додатково наданими довідками.
Ухвалою суду від 06.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
15.01.2026 року від представника відповідача, ГУ ПФУ в Одеській області, надійшов відзив на позов, згідно з яким, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2025 року № 155250026027 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком, є правомірними та законними, прийнятими в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства. Також, Головним управління Пенсійного фонду України у Одеській області не приймалось оскаржуване рішення по суті заяви Позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
20.01.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на позов, згідно з яким, позивачу відмовлено у призначення пенсії за віком, оскільки в результаті розгляду документів, доданих до заяви, не зараховано період роботи з 02.05.1998 року по 05.06.1998 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1985 року, оскільки відсутні дата наказу та номер наказу на прийняття на роботу, а також дата наказу та номер наказу на звільнення з роботи. Вказаний період роботи потребує уточнення та підтвердження належними документами відповідно до Порядку №637. Також, в результаті розгляду документів, доданих до заяви, не зараховано період роботи з 01.11.2000 року по 30.06.2003 рік, з 01.09.2003 року по 31.08.2006 рік, з 01.09.2006 року по 31.08.2007 рік, з 01.09.2007 року по 04.11.2009 рік, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1985 року та довідки №224 від 25.01.2024 року, оскільки відсутні дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. в Стаж зараховано частково з 01.01.2009 року по 04.11.2009 рік згідно даних Реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.
Судом встановлено, що 05.06.2025 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV.
Вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області за принципом екстериторіальності.
Розглянувши заяву та надані позивачем документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було прийнято Рішенням №155250026027 від 13.06.2025, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії, з підстав відсутності необхідного страхового стажу роботи. Згідно розрахунку стажу із необхідного страхового стажу - 30 років, у позивача підтверджено лише 23 років 11 місяць 22 днів страхового стажу, що не дає право на призначення пенсії. Вік Позивача на момент звернення з заявою - 61 років.
До страхового стажу не зараховано періоди роботи:
- період роботи з 02.05.1998 року по 05.06.1998 року згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1985 року, оскільки відсутні дата наказу та номер наказу на прийняття на роботу, а також дата наказу та номер наказу на звільнення з роботи. Вказаний період роботи потребує уточнення;
- період роботи з 01.11.2000 року по 30.06.2003 рік, з 01.09.2003 року по 31.08.2006 рік, з 01.09.2006 року по 31.08.2007 рік, з 01.09.2007 року по 04.11.2009 рік, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1985 року та довідки №224 від 25.01.2024 року, оскільки відсутні дані в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Стаж зараховано частково з 01.01.2009 року по 04.11.2009 рік згідно даних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058) є спеціальним законом, яким визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058, закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частина 1 ст. 26 Закону № 1058 передбачає, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
До набрання чинності Закону № 1058 питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон № 1788), відповідно до ст. 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі – Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. 
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 754/14898/15-а, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Суд встановив, що трудова книжка НОМЕР_1 від 10.09.1985 року містить записи про період роботи ОСОБА_1 з 02.05.1998 року по 05.06.1998 року у ТОВ «ТСВ». Записи про зарахування та звільнення містять відповідні дати, підстави, засвідчені підписами відповідальної особи. Та скріплені печатками, однак не містять посилань на накази про прийняття на роботу та звільнення з роботи.
Однак, вказані недоліки, на думку суду, не є недоліками, які є підставою для не зарахування зазначених періодів роботи, оскільки не залежать від позивача.
Щодо періодів роботи позивача з 01.11.2000 року по 30.06.2003 рік, з 01.09.2003 року по 31.08.2006 рік, з 01.09.2006 року по 31.08.2007 рік, з 01.09.2007 року по 04.11.2009 рік, суд зазначає, що трудова книжка НОМЕР_1 від 10.09.1985 року містить записи про відповідні періоди роботи, які оформлені належним чином, також, позивач додатково надав підтверджуючі довідки.
Однак, відповідач не врахував вказані періоди до страхового стажу через відсутність даних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Стаж зараховано частково з 01.01.2009 року по 04.11.2009 рік згідно даних в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
суд вказує, що згідно із статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.
Страхові внески є умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки воно здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
У постанові від 17.07.2019 у справі № 144/669/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку:
« внаслідок невиконання ТОВ «Агрофірма «Удицький цукровий завод» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 1 січня 2004 року по 1 квітня 2005 року не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.
Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.»
Цей правовий висновок підтримано у постанові Верховного Суду від 30.12.2021 у справі №348/1249/17 та у постанові Верховного Суду від 11.10.2023 року у справі №340/1454/21.
Таким чином, суд робить висновок, що відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.11.2000 року по 30.06.2003 рік, з 01.09.2003 року по 31.08.2006 рік, з 01.09.2006 року по 31.08.2007 рік, з 01.09.2007 року по 04.11.2009 рік.
Відповідно до п. 1.8 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).
Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку; 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи.
Відповідно до п. 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до пункту 4.3 вказаного вище Порядку, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Суд зазначає, що з огляду на приписи Порядку № 22-1 (п. 1.8, п. 4.2), у разі якщо заявником не надано всіх необхідних документів для призначення пенсії або виникають підстави для додаткової перевірки періодів роботи заявника, працівник органу пенсійного фонду повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії з видачею розписки із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії.
Разом з цим, у даному випадку, з огляду на наявну в матеріалах справи розписку-повідомлення, позивачу не було повідомлено про відсутність певних документів, які необхідні для призначення пенсії.
Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2025 року № 155250026027 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Суд зазначає, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.02.2018 року у справі № 826/1460/16 вказано, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального права.
Оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії прийняте ГУ ПФУ в Запорізькій області, суд вважає, що з метою ефективного захисту прав позивача, наявні підстави для виходу, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України, за межі позовних вимог ОСОБА_1 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.05.1998 року по 05.06.1998 року, з 01.11.2000 року по 30.06.2003 року, з 01.09.2003 року по 31.08.2006 року, з 01.09.2006 року по 31.08.2007 року, з 01.09.2007 року по 04.11.2009 року згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1985 року та потворно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 05.06.2025 року, з урахуванням висновків суду.
Разом з тим, щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача внести відомості про застраховану особу до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд зазначає, що вказана вимога до задоволення не належить, оскільки згідно з п. 2 ч. ІV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.04.2018 року № 476/31928, в реєстрі містяться персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків за застрахованих осіб, що подається страхувальниками. Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб визначено Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 (далі - Положення №10-1). 
Відповідно до п. 3 ч. 4 Постанови № 10-1 відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України. 
Тобто, з аналізу вищенаведених норм слідує, що законодавцем встановлений послідовний алгоритм дій щодо внесення відомостей до Реєстру застрахованих осіб, змін та уточнень, згідно з яким органи Пенсійного фонду України вносять такі лише на підставі даних (звітності) наданих страхувальником (роботодавцем) чи його правонаступником та здійснюють контроль за достовірністю таких. При цьому обов`язок та, відповідно, відповідальність за правильність заповнення звітності та достовірність даних несе саме страхувальник або уповноважений орган.
Таким чином, законодавством не передбачено можливість внесення даних до Реєстру застрахованих осіб Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області самостійно.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, суд робить висновок про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Суд зазначає, що з урахуванням ст.. 371 КАС України, рішення суду не належить до негайного виконання, оскільки не містить висновків про стягнення з відповідача на корсить позивача певних грошових сум.
Суд зазначає, що за звернення до суду із зазначеним позовом позивач сплатив 1211,50 грн. судового збору, проте, з урахуванням ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України, з відповідача, ГУ ПФУ в Запорізькій області, на користь позивача мають бути стягнуті 1000,00 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257- 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр-кт. Соборний, 158-Б, м. Запоріжжя, 69005, код ЄДРПОУ: 20490012) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.06.2025 року № 155250026027 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.05.1998 року по 05.06.1998 року, з 01.11.2000 року по 30.06.2003 року, з 01.09.2003 року по 31.08.2006 року, з 01.09.2006 року по 31.08.2007 року, з 01.09.2007 року по 04.11.2009 року згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1985 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області потворно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 05.06.2025 року, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1000,00 грн. 
Відповідно до ст.255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений та підписаний судом 12.03.2026 року.

Суддя Н.В. Бжассо