Справа № 465/776/26
Провадження № 2-о/466/150/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова
у складі : головуючої судді Зими І.Є.
секретаря с/з Васинчик М.О.
заявника ОСОБА_1 
представників зацікавленої особи Кадикало Р.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі зацікавленої особи Львівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення ,- 
в с т а н о в и в :

29 січня 2026 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в порядку окремого провадження, в якій просить встановити юридичний факт, а саме що він , будучи фактично зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав разом зі своєю донькою - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 48 років в м. Львові, за адресою: АДРЕСА_2 , на день смерті ОСОБА_2 .
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 02.02.2026 року справу скеровано до Шевченківського районного суду м. Львова за підсудністю, вказані матеріали надійшли на адресу суду 03.03.2026 року.
В обґрунтування вимог заяви зазначає, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові померла його донька - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27.04.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить належний їй на праві власності транспортний засіб, а саме автомобіль марки FORD, моделі FUSION, державний номерний знак НОМЕР_2 , типу хетчбек-В.
Заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 як її батько, однак у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини він позбавлений можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини, так як із-за перенесеного стресу та незнання законодавства не подав у строк 6 місяців заяви про прийняття спадкового майна до нотаріальної контори. 
Заявник зазначає, що фактично постійно проживав разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , вів з нею спільне господарство та побут, однак його місце реєстрації було за іншою адресою, у зв`язку з чим підтвердити факт спільного проживання у позасудовому порядку неможливо.
Крім того, заявник звертався до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу із заявою про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю доказів прийняття спадщини у встановлений законом спосіб, у зв`язку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У зв`язку з наведеним заявник просить суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що необхідно йому для реалізації спадкових прав.
Ухвалою суду від 06 березня 2026 року справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження.
В судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ній. Крім того зазначив, що саме він, проживаючи з донькою, ІНФОРМАЦІЯ_4( в день її смерті ) викликав швидку допомогу, в подальшому займався її похоронами. Крім того, він фактично і купив автомобіль, який оформив документально на доньку. Проте, він керував даним транспортним засобом , утримував його. Він пережив сильний стрес із-за смерті доньки, тому не надав значення питанню оформлення спадкового майна, яким фактично є лише зазначений в позові автомобіль. Крім нього ніхто не звертався до нотконтори з питання оформлення спадщини і спадкова справа була відкрита лише за його заявою. 
Представник заінтересованої особи Кадикало Р.Є. в судовому засіданні, під час вирішення питання про встановлення факту , покладалася на розсуд суду.
Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.
Суд вправі розглядати справи в окремому провадженні про встановлення юридичних фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Львові померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 27.04.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , що підтверджує наявність між ними родинних відносин та право заявника на спадкування за законом у першу чергу відповідно до статті 1261 ЦК України.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру, долученим до матеріалів справи, а також листом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, з якого вбачається, що заявник звертався з питання оформлення спадкових прав лише 05.11.2025 і до цієї дати інших звернень з питання прийняття спадщини не надходило. 
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, долученого до матеріалів справи, за ОСОБА_2 було зареєстровано транспортний засіб марки FORD, моделі FUSION, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджує склад спадкового майна.
З наданого суду витягу про реєстрацію місця проживання вбачається, що спадкодавиця ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Разом з тим, з копії паспорта громадянина України встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований за іншою адресою, що і стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Водночас, з наданих суду письмових доказів, зокрема довідки ОСББ «Золота орхідея» №243 від 23.11.2022 року, вбачається, що заявник фактично проживав разом із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, акт ОСББ «Золота орхідея» від 05.12.2025 року, складений уповноваженими особами, підтверджує факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем за вказаною адресою до дня її смерті, що свідчить про наявність між ними спільного побуту та ведення спільного господарства.
Також судом досліджено витяг про державну реєстрацію права власності на квартиру, відповідно до якого квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності заявнику, що є додатковим підтвердженням того, що саме у вказаному житловому приміщенні заявник фактично проживав разом зі спадкодавцем.
З листа-відповіді приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу від 05.11.2025 року №179/02-14 вбачається, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю доказів прийняття спадщини у встановлений законом спосіб, а також рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Суд також враховує, що відповідно до матеріалів справи, інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 не встановлено, спадкодавиця не перебувала у шлюбі та не мала дітей, що виключає наявність спору щодо спадкового майна.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Отже, для підтвердження прийняття спадщини спадкоємцем, який не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, має значення встановлення факту його постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, а встановлення факту не пов`язується з вирішенням спору про право.
Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відсутності спору між спадкоємцями та необхідності підтвердження певних фактів, від яких залежить виникнення права на спадкування, такі справи розглядаються судами в порядку окремого провадження, зокрема щодо встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Суд враховує, що відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відсутність реєстрації місця проживання не може бути підставою для обмеження прав особи, а тому сама по собі відсутність реєстрації заявника за місцем проживання спадкодавця не спростовує факту їх спільного проживання.
Судом також встановлено, що інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_2 не встановлено, що свідчить про відсутність спору щодо спадкового майна.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 на час відкриття спадщини фактично постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Від встановлення вказаного факту залежить виникнення у заявника права на прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, а встановити цей факт у позасудовому порядку заявник не має можливості.
Встановлення даного факту не пов`язується з вирішенням спору про право.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦПК України, у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення та докази, на підставі яких суд встановив цей факт.
Таким чином, дослідивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов переконання, що заявником доведено факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.
Судом встановлено, що заявник є спадкоємцем першої черги за законом, фактично проживав разом зі спадкодавцем за однією адресою, вів з нею спільне господарство, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме довідкою та актом ОСББ, правовстановлюючими документами на житло, а також іншими матеріалами справи.
При цьому відсутність реєстрації місця проживання заявника за адресою проживання спадкодавця не спростовує встановленого факту їх спільного проживання, оскільки відповідно до вимог законодавства така обставина не є визначальною для встановлення факту постійного проживання.
Суд враховує, що заявник не мав можливості підтвердити факт спільного проживання у позасудовому порядку, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що обумовило необхідність звернення до суду із відповідною заявою.
Встановлення зазначеного факту безпосередньо впливає на виникнення у заявника права на прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, а також на можливість реалізації ним свого спадкового права.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265, 315 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:

заяву задовольнити. 
Встановити юридичний факт, а саме що ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав разом зі своєю донькою - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 48 років в м. Львові, за адресою: АДРЕСА_2 , на день смерті ОСОБА_2 .
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Львівського апеляційного суду.

Сторони у справі:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Зацікавлена особа: Львівська міська рада, ЄДРПОУ:04055896, місцезнаходження: м. Львів, пл. Ринок, 1.
  Суддя	  	 І.  Є.  Зима