Справа 206/6422/25 
Провадження 2/206/495/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року  м. Дніпро 

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Поштаренко О.В.,
за участю секретаря с/з Содоль М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за договором позики,-
ВСТАНОВИВ:
До Самарського районного суду міста Дніпра звернувся представник позивача адвокат Рудзей Ю.В. з вказаним позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості за договором позики, а саме заборгованість за договором позики у сумі 25 249,50 гривень, яка складається з заборгованості за позикою в сумі 5 000,00 грн., заборгованості по відсотках та комісії в сумі 20 249,50 грн., крім того просить стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 2 423,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог вказано, що між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ГЕЛЕКСІ" (23.06.2025 року назву було змінено на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи було укладено договір позики №17564 від 18.07.2018 року в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн., які відповідно до змісту довідки наданої платіжним оператором, було успішно перераховано у результаті платіжної операції на картковий рахунок Позичальника.
Відповідно до умов договору позики, стандартна процентна ставка становить 0.01% в день, розмір комісії складає 1.9%, підвищена комісійна винагорода, у випадку прострочення терміну платежу становить 3.0%. 
Відповідач не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем на дату подання позову складає 25 249,50 грн., з яких: 5 000,00 грн. – заборгованість за позикою; 20 249,5 грн. – заборгованість по процентам та комісії за користування позикою.
Ухвалою суду від 14.11.2025 призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представником відповідача – адвокатом Гасановою М.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подано пояснення згідно яких остання просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, та стягнути з позивача витрати на правову допомогу в сумі 12 000, 00 грн.
В обґрунтування вимог вказано, що Відповідачка отримала судову повістку, після чого вирішила за необхідне звернутися за правовою допомогою до Адвокатського бюро “ДЖАСТІС”. Позовну заяву, ухвалу про відкриття провадження Відповідач не отримувала. Відповідач категорично не погоджується із вимогами та доводами позовної заяви,тож вважає за необхідне надати ці пояснення. Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з Відповідача заборгованість: - за кредитним договором №17564 від 18.07.2018 року в розмірі 25 249,50 грн., з яких: -5 000,00 грн. – сума заборгованості по кредиту;
-20 249,50 грн. – сума заборгованості по відсоткам. Відповідач із висунутими позовними вимогами кредитора категорично не погоджується та вважає, що вони не підлягають задоволенню.
Аналізуючи надані Позивачем документи, незрозуміло як саме Позивач дійшов до
такого розміру нібито отриманих Відповідачем кредитних коштів. Позивач не наддав доказів на підтвердження перерахування чи отримання Відповідачем кредитних коштів.
Позивач не надав до суду жодної квитанції про сплату коштів на рахунок Відповідача. З чого неможливо встановити що Відповідачу дійсно було перераховано кошти. 
Умовами кредитного договору визначено, що Сума кредиту – 5 000,00 грн. Строк кредитування – 30 днів (до 16.08.2018 року).
В позові зазначається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач має заборгованість: 5 000,00 грн. – сума заборгованості по кредиту; 20 249,50 грн. – сума заборгованості по відсоткам. У Кредитному договорі №17564 від 18 липня 2018 року, визначено, що проценти за користування кредитом 14,50 грн., що нараховуються за ставкою 0,01% від суми Кредиту в день, а також комісія 1,5% в день від початкового розміру позики. З розрахунку заборгованості не вбачається за якою ставкою Позивач нараховує відсотки за користування кредитними коштами. Однак, загальний розмір відсотків складає 20 249,50 грн., що перебільшує суму тіла в 4 рази за кредитним договором.
Позивач нараховує суму 20 249,50 грн. відсотків, що свідчить про те, що кредитори продовжили нараховувати відсотки вже після визначеного договором строку (зокрема, до 21.01.2019 року) кредитування, що суперечить нормам законодавства. 
При цьому, Позивач зазначає загальну заборгованість та просить стягнути з Відповідача 25 249,50 грн., коли по розрахунку заборгованості вдодатках до позовної заяви позовної заяви зазначено, що заборгованість за кредитним договором №17564 від 18 липня 2018р. в розмірі 27 177,91 грн., а також нарахування пені за тілом, за відсотками та за комісіями. Водночас зі змісту позовної заяви нарахування цих платежей відсутні, що суперечить один одному.
Вказує, що кредитний договір №17564 містив умови, що строк кредитування складає 30 днів до 16 серпня 2018 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами
своїх зобов`язань за договором. Одночасно вказано, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 7 189,50 гривень та включає в себе суму кредиту 5 000,00 грн., проценти за користування кредитом в розмірі 14,50 гривень та комісійну винагороду за користування позикою 2 175,00 грн. 
За змістом кредитного договору чітко визначається строк, в межах якого здійснюється повернення отриманих позичальником грошових коштів, тому в цьому випадку спірні умови необхідно трактувати на користь споживача та виходити зі строку кредитування 30 днів та загальної вартості кредиту у розмірі 7 189,50 гривень, які первинно узгоджувались сторонами.

Крім того, вказано, що між Відповідачем та Адвокатським бюро Станіслава Казанцева «Джастіс» було укладено Договір про надання правової допомоги № 1756 (далі – Договір). Зазначеним Договором (п. 1.1, 3.1.) та специфікацією №2 до нього визначено розмір авансового платежу (частини гонорару) за надання правової допомоги у загальній
сумі 12 000,00 грн. за супровід судової справи щодо стягнення заборгованості №206/6422/25 в суді першої інстанції.
Одночасно у позові адвокатом – Рудзей Ю.В. зазначено про можливість розглянути дану справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Разом з тим, до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника.
З урахуванням письмових заяв Позивача та Відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши наведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог виходячи із наступного.
Судовим розглядом встановлено, що 18.07.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно – телекомунікаційної системи було укладено договір позики №17564 від 18.07.2018 року в електронній формі, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. шляхом платіжної операції ТОВ “ФК “ЕЛАЄНС” 18.07.2018, ініційованої ТОВ “ФК “ГЕЛЕКСІ”, на картковий рахунок отримувача, номер банківської картки НОМЕР_1 , банк емітент платіжної картки отримувача коштів PRIVATBANK. 
ТОВ “ФК “ЕЛАЄНС” на підставі Договору № 04/08-17 ПК про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) від 04.08.2017р. надавало ТОВ “ФК “ГЕЛЕКСІ” послуги з переказу грошових коштів фізичним особам, без відкриття рахунку.
На підтвердження укладення договору та погодження умов, «ТОВ “ФК “ЕЛАЄНС”» надано довідку про підтвердження платежу про зарахування коштів клієнту - ОСОБА_1 в сумі 5 000,00 грн., на картковий рахунок.
Відповідно до п.1.1 договору позики сторони домовились, що за цим договором позикодавець надає, а позичальник зобов`язується повернути позику, проценти та комісійну винагороду за користування позикою у відповідності до умов Договору, в національній грошовій одиниці України – гривні, в сумі та строк: п.1.1.1 сума позики 5 000,00 грн., п.1.1.2 плата за користування позикою складає п.1.1.2.1 0,01% (одна сота відсотка) процентів в день від поточного залишку позики, п.1.1.2.2 комісії (надалі за текстом іменується – «комісійна винагорода» в усіх відмінках) складає 1,5% (одна ціла п`ять десятих відсотка) в день від початкового розміру позики відповідно п.1.1.1. Договору; п.1.1.5 строк повернення позики (термін платежу) 16 серпня 2018 року.
У п. п. 1.2 договору позики зазначено, що Позика надається Позичальнику в сумі, що зазначена в пп.1.1.1. Договору в безготівковій формі (шляхом зарахування відповідної суми на банківський рахунок Позичальника).
Згідно п.1.1.3. договору позики нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою.
Відповідно п. 1.1.4 договору нарахування комісії за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою.
Пунктом 2.1 визначено строк дії Договору до повного виконання Позичальником зобов`язань за Договором.
Пунктом 2.2 визначено, що датою укладання Договору є дата перерахування суми кредиту на банківський рахунок Позичальника.
Позичальник зобов`язується повністю не пізніше дати, вказаної в пп.1.1.5. Договору, повернути позику в повному обсязі, сплатити проценти та комісію за користування позикою в порядку, визначеному цим Договором та додатками до нього ( п. 3.4.1).
Як визначено п. 4.1 Позичальник зобов`язується повністю повернути Позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені Договором, не пізніше 16 серпня 2018р.
Пунктом 4.2 Сторони домовилися, що повернення позики та сплата процентів і комісійна винагорода за користування позикою здійснюватиметься згідно Графіка розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору та розміщується в Особистому кабінеті.
Згідно п.4.3 Обчислення строку користування позикою та нарахування процентів та комісії за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. При цьому проценти та комісія за користування позикою нараховуються з дня надання позики Позичальнику (перерахування грошових коштів на банківський рахунок Позичальника) до строку повернення позики, зазначеному в пп.1.1.5. Договору включно.
У розділі 9 договору «Реквізити та підписи сторін», зазначено, що позичальник підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором /34209133/, а позикодавець в особі директора /e1f251d1535eefa9/.
У розрахунку заборгованості за договором позики зазначено, що станом на 02 серпня 2025 року підсумкова заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 27 177, 91 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В силу частини першої 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст.ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Наведеним встановлено, що ТзОВ «ФК «Гелексі» свої зобов`язання за договором позики виконало та надало 18.07.2018 року позичальнику грошові кошти в сумі 5 000,00 грн., шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника, що підтверджується довідкою про здійснення платежу і не заперечується Позичальником (відповідачем) у своїх письмових поясненнях наданих суду через представника.
Відповідно до умов договору позики сторонами погоджено строк повернення позики 16 серпня 2018 року.
Відповідачка свого обов`язку щодо повернення коштів не виконала, а тому існують всі підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості, втім в сумі визначеної умовами Договору позики, а не в сумі заявленої в позовній заяві, оскільки позикодавцем неправомірно нараховувалися проценти за користування позикою, після 16.08.2018 року, що суперечить п.п. 1.1.3, 1.1.4, 4.2. та 4.3, укладеного договору позики.
Також варто зазначити, що при укладенні договору сторони погодили в Розділі 9 «Графік платежів», відповідно до якого сума позики становить 5 000,00 грн., проценти за користування позикою 14,50 грн., та комісія 2 175,00 грн., заборгованість за договором в загальному розмірі становить 7 189,50 грн., при цьому Графік платежів є невід`ємною частиною цього договору, а будь яких додаткових угод між сторонами укладено не було.
Таким чином, розрахунок заборгованості, який наданий позивачем є неналежним доказом існування заборгованості, оскільки позикодавець нарахував плату за користування позикою, поза межами строку повернення позики, тобто після 16.08.2018.
Встановивши вказані обставини та враховуючи, що між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, відповідачка отримала кредитні кошти, які в порядку та на умовах договору не повернула, приходижу до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Гелексі», слід стягнути заборгованість у розмірі 7 189,50 грн., з яких 5 000,00 грн. розмір позики та 14,50 грн. проценти за користування позикою, 2 175,00 грн. комісія за користування позикою.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов заявлено на суму 25 249,50 грн., який задоволено частково, а саме на 28,47% від заявлених вимог (7 189,5х100:25 249,5), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 689,82 грн. (2422,40х28,47%) судового збору за подачу позову.
Що стосується витрат на правову допомогу, то як вбачається з матеріалів з справи, позивачем такі витрати визначено в розмірі 5 000,00 грн., а тому з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягнення витрат в сумі 1 423,50 грн. (5 000х28,47%).
Що стосується вимоги відповідача про стягнення з позивача на її користь витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного.
Відповідно до положення ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, аналізуючи норми ЦПК України щодо визначення розміру судових витрат та їх розподілу між сторонами можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Верховний Суд в Постанові від 10.06.2021 року по праві № 820/479/18 зазначив, що як вказано у Рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з Іншими суб`єктами права.
При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
Так, судом встановлено, що між Відповідачем та Адвокатським бюро Станіслава Казанцева «Джастіс» було укладено Договір про надання правової допомоги № 1756 (далі – Договір). Зазначеним Договором (п. 1.1, 3.1.) та специфікацією №2 до нього визначено розмір авансового платежу (частини гонорару) за надання правової допомоги у загальній сумі 12 000,00 грн. за супровід судової справи щодо стягнення заборгованості №206/6422/25 в суді першої інстанції, про що вказано у клопотанні адвоката Гасанової М.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , втім не долучено жодного підтвердження на оплату такого гонорару і детального опису надання юридичних послуг, у зв`язку із чим вказана вимога не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10-11, 81-82, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1049,1054 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики- задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» заборгованість за договором позики №17564 від 18.07.2018 у сумі 7 189,50 грн., яка складається з наступного: 5 000,00 грн. розмір позики; 14,50 грн. проценти за користування позикою; 2 175,00 грн. комісія за користування позикою.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» судовий збір у розмірі 689,82 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 423,50 гривень.
У задоволенні позову в іншій частині – відмовити.
В задоволенні клопотання адвоката Гасанової М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Реквізити сторін:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» код ЄДРПОУ: 41229318; Адреса:01054, місто Київ, вулиця В`ячеслава Липинського, будинок, 10/1;
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя:     О.В. Поштаренко