ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року	Львів	Справа № 300/9376/24 пров. № А/857/30364/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В., 
суддів Гуляка В.В., Матковської З.М.,
розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року (судді Скільського І.І., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м.Івано-Франківськ) у справі № 300/9376/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №092750002550 від 24.06.2024 про відмову у зарахуванні заробітної плати, яку отримував ОСОБА_2 в Івано-Франківському АТП-12629, у Надвірнянському управлінні технологічного транспорту, в Івано-Франківському відділенні Львівської залізничної дороги, в Івано-Франківському управлінні бурових робіт у період з 23.05.1991 по 01.07.2000, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зробити перерахунок з 01.07.2024 призначеної ОСОБА_2 пенсії по віку з врахуванням заробітної плати, яку він отримував, в Івано-Франківському ATП-12629 у період з 22.08.1980 по 14.08.1981 на підставі архівної довідки про його заробітну плату, виданої Архівним відділом Івано-Франківської міської ради за №35/59-4.01/437 від 09.05.2024, у Надвірнянському управлінні технологічного транспорту у період з 01.09.1981 по 12.12.1988 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» за №01/01/09/25/02/02/49 від 22.04.2024, в Івано-Франківському відділенні Львівської залізничної дороги у період з 19.12.1988 по 20.05.1991 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої Регіональною філією «Львівська залізниця» структурним підрозділом «Адміністративно-господарської служби» регіональним архівом Івано-Франківського регіону за №НАС РА-4- І5/Ф-177 від 18.04.2024, в Івано-Франківському управлінні бурових робіт у період з 23.05.1991 по 01.07.2000 на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої Структурною одиницею (філія) «Укрнафта Буріння» №01/01/12/13/02/02-162 від 09.05.2024 та №01/01/12/13/02/02-163 від 09.05.2024, а також дорахувати, виплатити недоплачені йому суми пенсії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
Сторони не подавали відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивач отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
На звернення позивача від 18.06.2024 про перерахунок розміру його пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату, відповідач прийняв рішення №092750002550 від 24.06.2024 про відмову у перерахунку пенсії із врахуванням довідок №35/59-4.01/437 від 09.05.2024, №01/01/09/25/02/02/49 від 22.04.2024, №НАСРА-4-15/Ф-177 від 18.04.2024, №01/01/12/13/02/02-162 від 09.05.2024 та №01/01/12/13/02/02-163 від 09.05.2024, оскільки довідки не підтверджені первинними документами, що передбачено п.1 статті 40 Закону №1058 (а.с.22-23).
Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі – Закон №1058-ІV в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ст. 1 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.
За змістом підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року.
За бажанням пенсіонера ним може подаватися довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Пунктом 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Як встановлено судом, що підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не враховано довідки про заробітну плату за період з 22.08.1980 по 14.08.1981, з 01.09.1981 по 12.12.1988, з 19.12.1988 по 20.05.1991, з 23.05.1991 по 01.07.2000, оскільки немає підтвердження первинними документами.
Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, що архівною довідкою №35/59-4.01/437 від 09.05.2024 виданою архівним відділом Івано-Франківської міської ради підтверджено відомості нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 за періоди роботи з вересня 1980 року по серпень 1981 року, тобто зміст вказаної довідки свідчить, що така довідка видана на підставі первинних документів (ф.45, оп.1-Д, спр.622, арк. 8-12, спр.647, арк. 15-22)(а.с.15).
Також довідкою №01/01/09/25/02/02/49 від 22.04.2024 виданою НГВУ "Надвірнанафтогаз" підтверджено відомості нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 за періоди роботи з вересня 1981 року по грудень 1988 року. Зміст вказаної довідки свідчить, що така довідка видана на підставі первинних документів (особових рахунків), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок) (а.с.16).
Довідкою №НАСРА-4-15/Ф-177 від 18.04.2024 виданою Регіональною філією «Львівська залізниця» структурним підрозділом «Адміністративно-господарської служби» регіональним архівом Івано-Франківського регіону підтверджено відомості нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 за періоди роботи з грудня 1988 року по травень 1991 року. Зміст вказаної довідки свідчить, що така довідка видана на підставі первинних документів (особових рахунків), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок) (а.с.17). Доводи апелянта про неправильну вказану дату судом першої інстанції вказаної довідки не спростовують її правильності, а є опискою та може бути виправлено судом згідно норм статті 253 КАС України.
Довідками №01/01/12/13/02/02-162 від 09.05.2024 та №01/01/12/13/02/02-163 від 09.05.2024 підтверджено відомості нарахованої заробітної плати ОСОБА_2 за періоди роботи з травня 1991 року по червень 2000 року. Зміст вказаних довідок свідчить, що такі довідки видані на підставі первинних документів (особових рахунків), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 та на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок) (а.с.18-19).
Суд зазначає, що вказані довідки підписані відповідальними особами підприємства, на ній проставлені печатки відповідного підприємства, тобто такі довідки відповідають вимогам законодавства, оскільки видані на підставі особових рахунків, містить чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалася виплата заробітної плати позивачу, суми заробітної плати, відрахування із заробітної плати, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адреси особових рахунків на підставі яких видано довідку та підприємства, яким видано таку довідку.
Таким чином, колегія вважає правильними висновки суду першої інстанції, що відповідач протиправно не врахував для обчислення пенсії позивача заробітну плату згідно довідок№35/59-4.01/437 від 09.05.2024, №01/01/09/25/02/02/49 від 22.04.2024, №НАСРА-4-15/Ф-177 від 18.04.2024, №01/01/12/13/02/02-162 від 09.05.2024 та №01/01/12/13/02/02-163 від 09.05.2024, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №092750002550 від 24.06.2024 про відмову в зарахуванні заробітної плати, є протиправним та підлягає скасуванню.
Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64). 
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що “ефективний засіб правового захисту” у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача ззробити перерахунок з 01.07.2024 призначеної позивачу пенсії за віком з врахуванням заробітної плати, яку він отримував: в Івано-Франківському ATП-12629 у період з 22.08.1980 по 14.08.1981 на підставі архівної довідки про його заробітну плату, виданої Архівним відділом Івано-Франківської міської ради за №35/59-4.01/437 від 09.05.2024; у Надвірнянському управлінні технологічного транспорту у період з 01.09.1981 по 12.12.1988 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої НГВУ «Надвірнанафтогаз» ПАТ «Укрнафта» за №01/01/09/25/02/02/49 від 22.04.2024; в Івано-Франківському відділенні Львівської залізничної дороги у період з 19.12.1988 по 20.05.1991 на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої Регіональною філією «Львівська залізниця» структурним підрозділом «Адміністративно-господарської служби» регіональним архівом Івано-Франківського регіону за №НАСРА-4-15/Ф-177 від 18.04.2024; в Івано-Франківському управлінні бурових робіт у період з 23.05.1991 по 01.07.2000 на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої Структурною одиницею (філія) «Укрнафта Буріння» №01/01/12/13/02/02-162 від 09.05.2024 та №01/01/12/13/02/02-163 від 09.05.2024, з урахуванням виплачених сум.
Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах “Проніна проти України” (пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області – залишити без задоволення.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2025 року у справі №300/9376/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

З.М. Матковська

Повне судове рішення складено 19.03.2026