Справа № 991/847/24
Провадження № 1-кп/991/7/24

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року        м. Київ

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 ,
суддів      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
представника потерпілого ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42018000000000824 від 05.04.2018, за обвинуваченням
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, громадянина України, освіта вища, не працюючий, одружений, має неповнолітніх дітей 2008 р.н., 2012 р.н., 2014 р.н., який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України (у редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-ІІІ),
щодо якого здійснюється спеціальне судове провадження,
ВСТАНОВИВ:
I.Історія провадження
 
31.01.2024 до Вищого антикорупційного суду з Офісу Генерального прокурора (Спеціалізованої антикорупційної прокуратури) надійшов для розгляду обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-ІІІ). На підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2023 у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось спеціальне досудове розслідування щодо ОСОБА_12 (т. 5 а. 71-75).
Ухвалою від 15.03.2024 суд призначив судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні. 
19.03.2024 ухвалою суд вирішив здійснювати спеціальне судове провадження (in absentia) щодо обвинуваченого ОСОБА_12  (т. 2 а. 138, 148-151).
Втім, обвинувачений ОСОБА_12 , не прибуваючи до суду і не повідомляючи адресу свого місцезнаходження, виявив бажання брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, і суд йому забезпечив таку можливість.
Упродовж усього судового провадження захист обвинуваченого ОСОБА_12 здійснював адвокат ОСОБА_13 , а згодом ще й адвокат ОСОБА_14 , яких обвинувачений залучив самостійно.

Обґрунтування відповідно до вимог ч.5 ст.374 КПК України здійснення стороною обвинувачення і судом всіх можливих передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного і обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей спеціальних досудового та судового провадження
 
На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2023 у справі № 991/4468/23 було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_12 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 1 ст. 366 КК України (т. 5 а.c. 71-75).
Під час досудового розслідування в період із 02.08.2023 до 31.01.2024 сторона обвинувачення вжила можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного ОСОБА_12 на захист та доступ до правосуддя, що підтверджено матеріалами кримінального провадження, що містяться в томі 5 а. 76-80, 119-146.
Так, за правилами ч. 1, 4 ст. 297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_12 надсилались за останнім відомим місцем його проживання в Україні та публікувались у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора . Копії процесуальних документів, що підлягали врученню підозрюваному ОСОБА_12 , надсилались його захисникам, якими на той час були адвокати ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 . Також інформація про здійснення спеціального досудового розслідування і повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст.290 КПК України були опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр».
Після прийняття 19.03.2024 рішення про здійснення спеціального судового провадження (in absentia) щодо обвинуваченого ОСОБА_12 суд здійснив всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав цього обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Так, окрім забезпечення ОСОБА_12 можливості брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з власних технічних засобів (з можливістю висловлення думки, зауважень щодо доказів і клопотань сторони обвинувачення, заявлення власних клопотань), суд на виконання вимог ч. 3 ст. 323 КПК України надсилав повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_12 в усі судові засідання за відомою суду останньою адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 . Іншої адреси проживання, у разі неактуальності зазначеної адреси, обвинувачений суду не надав. Процесуальні документи (ухвали суду, клопотання прокурора щодо обвинуваченого) вручались або надсилались захиснику ОСОБА_13 , а також надсилались на зазначену адресу обвинуваченого ОСОБА_12 .
Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_12 та інформація про процесуальні документи, які підлягали врученню йому (ухвалу про здійснення спеціального судового провадження щодо ОСОБА_12 ), опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті суду на інтернет-порталі «Судова влада України».
Поряд з цим обвинувачений ОСОБА_12 брав участь (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та кваліфікованого електронного підпису згідно з вимогами Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (зі змінами)) у всіх судових засіданнях, у яких були досліджені докази, подані (заявлені) стороною обвинувачення, у тому числі допитано свідків обвинувачення, та надані стороною захисту документи, окрім одного судового засідання.

Щодо виконання судом вимог абзацу третього ч. 7 ст. 284 КПК України 
 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у взаємозв`язку з п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 2, 3 ст. 49 КК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, зокрема, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У цьому провадженні строк давності у три роки щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, закінчився 04.03.2013, а щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, - закінчився 04.03.2025. 
У судовому засіданні 17.04.2025, на виконання вимог абзацу третього ч. 7 ст. 284 КПК України, суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_12 право заявити клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та з`ясував думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження з такої підстави. 
Позаяк обвинувачений ОСОБА_12 заперечував щодо закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд, керуючись нормами ч. 8 ст. 284 КПК України, продовжив здійснювати судовий розгляд кримінального провадження в загальному порядку, передбаченому КПК України.

II.Формулювання обвинувачення, яке суд визнав доведеним, та правова кваліфікація кримінального правопорушення
 
ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з Особа_1, Особа_2 (судове провадження за обвинуваченням цих двох осіб у вчиненні цих же діянь здійснюється в інших кримінальних провадженнях; щодо Особи_2 вирок ухвалений, але не набрав законної сили), ОСОБА_19 (щодо якого ухвалено обвинувальний вирок суду, який набрав законної сили, за обвинуваченням у вчиненні цих же злочинів) та іншими невстановленими слідством особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділено в інше кримінальне провадження, з метою протиправного збагачення Особа_1, Особа_2 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.
10.06.2009 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 580 «Про капіталізацію ВАТ « Родовід Банк »», відповідно до якої держава отримала 99,90 % акцій зазначеної банківської установи, що була реорганізована в Публічне акціонерне товариство « Родовід Банк » (далі - ПАТ « Родовід Банк » або Банк).
У зв`язку з введенням тимчасової адміністрації ПАТ « Родовід Банк » наказом № 691 о/с від 20.07.2009 Голову Правління ПАТ « Родовід Банк » ОСОБА_12 переведено на посаду заступника Голови Правління з питань проблемних активів з 21.07.2009. До цього ОСОБА_12 з 13.01.2009 виконував обов`язки Голови Правління ВАТ « Родовід Банк », а з 27.02.2009 - посаду Голови Правління ВАТ « Родовід Банк ». Згідно з наказом № 197- 25-05 о/с від 25.10.2010 заступника Голови Правління ПАТ « Родовід Банк » ОСОБА_12 звільнено за власним бажанням з 27.10.2010.
Повноваження Голови Правління були визначені у статті 4 Положення про Правління ВАТ « Родовід Банк », згідно з якою Голова Правління Банку вирішує всі питання діяльності Банку, за виключенням тих питань, які віднесені до компетенції Загальних зборів акціонерів Банку, Спостережної Ради Банку, Правління Банку, а також питання, делеговані Загальними зборами акціонерів Банку, Спостережною Радою Банку, Правлінням Банку.
ОСОБА_12  у період перебування на зазначених посадах Голови правління та заступника Голови правління ВАТ « Родовід Банк » (ПАТ « Родовід Банк ») із 13.01.2009 до 27.10.2010, як особа, яка обіймає постійно в указаній банківській установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.
17.06.2009 постановою Правління Національного банку України № 356 тимчасовим адміністратором ПАТ « Родовід Банк » призначено ОСОБА_19 , який перебував на цій посаді до 14.05.2010.
Відповідно до п. 3 цієї постанови ОСОБА_19 17.06.2009 прийняв від попереднього тимчасового адміністратора ОСОБА_20 печатки, штампи, грошові та матеріальні цінності, цінні папери, основні засоби й інші активи (включаючи позабалансові) та документи про всі сфери діяльності ПАТ « Родовід Банк », у зв`язку з чим з указаного часу був наділений правомочністю щодо розпорядження та управління майном, у тому числі й грошовими коштами Банку.
Згідно з пунктами 2.5, 5.3 глав 2 і 5 розділу V Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства (затверджене постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 369, зі змінами) з дня призначення тимчасового адміністратора повноваження загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) банку переходять до тимчасового адміністратора. Угоди, укладені керівниками банку після призначення тимчасового адміністратора, є недійсними з часу їх укладення. Тимчасовий адміністратор виконує функції загальних зборів, ради банку, правління (ради директорів) щодо контролю та управління банком, а також організаційно-розпорядчі функції, пов`язані з виконанням обов`язків керівника банку.
Відповідно до договору про здійснення тимчасової адміністрації ПАТ « Родовід Банк » від 17.06.2009 між Національним банком України та фізичною особою - незалежним експертом ОСОБА_19 , останній, як тимчасовий адміністратор банку, зобов`язаний був виконувати свої обов`язки відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою № 369 Правління Національного банку України від 28.08.2001. Йому було заборонено приймати рішення, які потребують згоди (дозволу) Національного банку України , без його письмової згоди (дозволу).
Тобто  ОСОБА_19  у період перебування на посаді тимчасового адміністратора ПАТ « Родовід Банк » із 17.06.2009 до 14.05.2010, як особа, яка обіймає тимчасово в указаній банківській установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.
Народний депутат України VI скликання Особа_1, будучи членом Комітету Верховної Ради України з питань фінансів і банківської діяльності, дізнавшись про прийняте Кабінетом Міністрів України рішення щодо капіталізації ПАТ « Родовід Банк », в один із днів наприкінці червня 2009 року прибув до приміщення ПАТ « Родовід Банк » за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 17 , де використовуючи надану йому владу, повідомив тимчасовому адміністратору ПАТ « Родовід Банк » ОСОБА_19 та іншим службовим особам з числа керівництва Банку про те, що він (Особа_1) начебто є неофіційним куратором від Кабінету Міністрів України за діяльністю Банку і в подальшому всі питання фінансово-господарської діяльності та кадрової політики Банку потрібно узгоджувати саме з ним.
При цьому Особа_1 дав вказівку ОСОБА_19 виділити йому робоче місце у приміщені Банку, після чого зайняв один із кабінетів центрального офісу ПАТ « Родовід Банк » ( м. Київ, вул. Сагайдачного, 17 ) та протягом часу з червня 2009 року по квітень 2010 року Особа_1 здійснював загальне керівництво діяльністю Банку, не маючи права підпису, шляхом видання усних вказівок ОСОБА_19 та іншим посадовим особам банку.
У грудні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю « АК Інжинірінг » (м. Київ) (далі - ТОВ « АК Інжинірінг ») закінчило будівництво багатоповерхового адміністративного будинку за адресою: АДРЕСА_4 (далі - Будинок) відповідно до договору із Закритим акціонерним товариством « Європейський банк раціонального фінансування » (далі ЗАТ « ЄБРФ »), Головою Спостережної ради якого на той час була Особа_2, яка разом зі своїм чоловіком Особа_1 володіли контрольним пакетом акцій цього банку.
19.12.2008 відповідно до договору купівлі-продажу власником Будинку стала родичка Особа_1 та Особа_2 - громадянка ОСОБА_21 , яка 21.05.2009 відповідно до договору дарування передала Будинок у власність Особа_2.
У червні 2009 року Особа_1 організував вчинення тимчасовим адміністратором ПАТ « Родовід Банк » ОСОБА_19 за пособництва заступника Голови Правління цього ж банку ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами заволодіння коштами Банку в особливо великих розмірах, складання та видачу завідомо неправдивих документів для подальшого обернення цих коштів на користь свою та своєї дружини Особа_2 під виглядом оплати коштів нібито за оренду Банком приміщень Будинку.
Для цього Особа_1 наприкінці червня 2009 року домігся згоди ОСОБА_19 на виконання злочинного плану Особа_1 у відведеній йому частині (скласти необхідні завідомо неправдиві документи для оплати за начебто надані послуги по оренді приміщень Будинку та забезпечити перерахування коштів Банку на рахунок Особа_2), а також заручився згодою ОСОБА_12 на підписання завідомо неправдивих документів від імені виконуючого обов`язки Голови правління та Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » про нібито існування господарських відносин між ВАТ « Родовід Банк » та ТОВ « РЕД » з приводу оренди будівлі за адресою, АДРЕСА_4 , до призначення Національним банком України у ВАТ « Родовід Банк » тимчасової адміністрації. Шляхом складання та надання цих документів у документообіг банківської установи будуть усунуті перешкоди у вчиненні злочину, і такі дії будуть маскувати та приховувати його скоєння.
З метою реалізації свого злочинного плану Особа_1 у період із кінця червня до 03.09.2009 року організував виготовлення невстановленими особами проектів завідомо неправдивих документів щодо нібито передачі ЗАТ « ЄБРФ » через посередника - ТОВ « РЕД » (м. Київ) в оренду ВАТ « Родовід Банк » приміщень Будинку, а саме:
- договорів комісії від 14.09.2006, 26.12.2008, 21.05.2009, відповідно до яких ЗАТ « ЄБРФ » та нові власники Будинку ОСОБА_21 і Особа_2 нібито доручили ТОВ « РЕД » укладати відповідні договори оренди приміщень Будинку з ВАТ « Родовід Банк »; 
- попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », додаткових угод № 1 від 22.12.2008 та № 2 від 16.02.2009 про нібито зобов`язання Банку взяти в оренду приміщення Будинку після його здачі в експлуатацію;
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » з додатком № 1 до нього, додаткових угод № 1, № 2 від 18 та 25 лютого 2009 року, акта приймання-передачі від 25.02.2009 року, відповідно до яких Банк нібито взяв в оренду приміщення Будинку площею 5 225,80 кв.м з орендною платою 500,50 грн. за 1 кв.м (без ПДВ);
- додаткової угоди № 3 від 03.09.2009 до вищевказаного договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та АТ « Родовід Банк » про перерахування банком коштів на розрахунковий рахунок Особа_2 № НОМЕР_1 , відкритий у ЗАТ « Європейському банку раціонального фінансування ».
Упродовж червня-серпня 2009 року Особа_1 організував підписання цих завідомо неправдивих документів, які датовані різними датами періоду з 14.09.2006 по 21.05.2009, службовими особами ЗАТ « ЄБРФ », ТОВ « РЕД » та АТ « Родовід Банк », відносно яких матеріали досудового розслідування виділені в інше провадження, а також надання вказаних завідомо неправдивих документів щодо оренди Будинку між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » до уповноваженого структурного підрозділу Банку для забезпечення на їх підставі подальшого незаконного перерахування коштів на рахунок своєї дружини Особа_2.
Насправді вказані в цих документах орендні відносини не існували, зазначене приміщення в оренду ВАТ « Родовід Банк » не передавалося і не використовувалося ним, а договори комісії від 14.09.2006, 26.12.2008, 21.05.2009, попередній договір від 03.04.2007, договір оренди від 18.02.2009 з додатками та акт приймання-передачі від 25.02.2009 були виготовлені та підписані не раніше червня 2009 року.
Так, у кінці серпня 2009 року, Особа_1, знаходячись у центральному офісі ПАТ « Родовід Банк » за адресою м. Київ, вул. Сагайдачного, 17 , надав ОСОБА_12 виготовлені невстановленими особами, відносно яких матеріали виділено в інше провадження, завідомо неправдиві документи, а саме :
- додаткову угоду до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » № 2 від 16.02.2009 про нібито зобов`язання Банку взяти в оренду приміщення Будинку після його здачі в експлуатацію;
- договір оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » з додатком № 1 до нього, додаткові угоди № 1, № 2 від 18 та 25 лютого 2009 року, акт приймання-передачі від 25.02.2009, відповідно до яких Банк нібито взяв в оренду приміщення Будинку площею 5 225,8 кв.м з орендною платою 500,50 грн. за 1 кв.м (без ПДВ).
ОСОБА_12 , у зазначені час (у серпні 2009 року) та місці, виконуючи відведену йому роль пособника у спільному злочинному плані щодо заволодіння коштами та вказівку Особа_1, діючи з метою протиправного збагачення Особи 1 і Особи 2, видав (підписав від свого імені як виконуючий обов`язки Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » та від свого імені як Голови Правління ВАТ « Родовід Банк ») зазначені завідомо неправдиві документи, які в подальшому стали підставою для сплати орендної плати Особі_2.
У свою чергу Особа_2 із кінця червня до 03.09.2009 надала Особі_1 реквізити власного розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого у ЗАТ « Європейський банк раціонального фінансування », з метою перерахування на нього коштів ПАТ « Родовід Банк ». 
Для забезпечення безпосереднього перерахування коштів банку на користь Особа_2, Особа_1, 03.09.2009 року ОСОБА_19 , перебуваючи в приміщенні ПАТ « Родовід Банк » за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 17 , діючи як виконавець з метою протиправного обернення коштів на користь зазначених осіб, з використанням свого службового становища тимчасового адміністратора ПАТ « Родовід Банк », на підставі підписаних ОСОБА_12 неправдивих документів, склав (підписав від свого імені як тимчасового адміністратора і засвідчив відбитком печатки Банку) та видав для оплати завідомо неправдивий документ - додаткову угоду № 3 від 03.09.2009 до вищевказаного договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » про перерахування коштів банком на зазначений вище розрахунковий рахунок Особа_2 начебто в якості оплати за оренду нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , площею 5 225,8 кв. м.
На підставі зазначених завідомо неправдивих документів Банком перераховано в період із 4 вересня 2009 року по 4 березня 2010 року, а саме: 4, 7, 8 вересня, 2 жовтня, 5 листопада, 7 і 30 грудня 2009 року та 3 лютого і 4 березня 2010 року, - з рахунку ПАТ « Родовід Банк » № НОМЕР_2 кошти в розмірі, відповідно, 1 152 736,37 грн, 1 152 736,37 грн, 2 305 472,70 грн, 2 312 402,13 грн, 2 314 076,74 грн, 2 305 183,99 грн, 2 300 708,74 грн, 2 309 919,09 грн, 2 305 183,99 грн - всього 18 458 420,12 грн, на розрахунковий рахунок Особа_2 № НОМЕР_1 , відкритий у ЗАТ « Європейський банк раціонального фінансування », за нібито надані послуги з оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_4 . 
У свою чергу ОСОБА_19 , будучи службовою особою ПАТ « Родовід Банк », упродовж вересня 2009 року - березня 2010 року, перебуваючи у приміщенні Банку за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного 17 , забезпечив із використанням свого службового становища перерахування зазначених коштів шляхом неприпинення вищевказаних незаконних операцій Банку по перерахуванню коштів на рахунок Особа_2.
При цьому для ОСОБА_12 , який на час підписання підроблених документів займав посаду заступника Голови правління ВАТ « Родовід Банк », у тому числі було очевидним, що відсутні підстави для перерахування коштів на власний рахунок Особи_2 за оренду Будинку, який насправді Банком не орендувався і не використовувався.
У період з вересня 2009 року по березень 2010 року Особа_2 із суми коштів 18 458 420,12 грн, які надійшли з ПАТ « Родовід Банк », отримала в період з 7 вересня 2009 року по 9 березня 2010 року через касу ЗАТ « ЄБРФ » за адресою: АДРЕСА_5 , з власного розрахункового рахунку готівкові кошти в сумі 17 229 796,00 грн, якими в подальшому разом із Особою_1 розпорядилися на власний розсуд.
Таким чином,  ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб за наведених обставин, з метою розкрадання грошових коштів ПАТ « Родовід Банк » та обернення їх на користь Особи_2, Особи_1, шляхом видачі завідомо неправдивих документів про нібито існування до призначення тимчасової адміністрації в АТ « Родовід Банк » господарських відносин між АТ « Родовід Банк » та ТОВ « РЕД » з приводу оренди будівлі за адресою, АДРЕСА_4 , сприяв вчиненню злочину - заволодінню з використанням службового становища коштами ПАТ « Родовід Банк » на суму 18 458 420,12 грн, що більше ніж у 600 разів перевищує встановлений на той період законодавством України неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах, внаслідок чого Державі в особі зазначеного Банку заподіяно матеріальні збитки на вказану суму.
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_12 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (у редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-ІІІ), а саме: пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.
Окрім цього, ОСОБА_12 за наведених вище обставин вчинив службове підроблення.
Так, ОСОБА_12 , будучи службовою особою - заступником Голови Правління АТ « Родовід Банк », діючи з метою протиправного обернення коштів на користь Особи_1 і Особи_2, умисно, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у приміщенні ПАТ « Родовід Банк » за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного, 17 , видав (підписав від свого імені як виконуючий обов`язки Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » та від свого імені як Голови Правління ВАТ « Родовід Банк ») необхідні для вчинення заволодіння коштами Банку завідомо неправдиві документи, а саме :
- додаткову угоду до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » № 2 від 16.02.2009 про нібито зобов`язання Банку взяти в оренду приміщення Будинку після його здачі в експлуатацію;
- договір оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » з додатком № 1 до нього, додаткові угоди № 1, № 2 від 18 та 25 лютого 2009 року, акт приймання-передачі від 25.02.2009, відповідно до яких Банк нібито взяв в оренду приміщення Будинку площею 5 225,8 кв.м з орендною платою 550,50 грн за 1 кв.м (без ПДВ).
Обвинувачений ОСОБА_12 вказаними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-ІІІ) - службове підроблення, тобто видачу службовою особою завідомо неправдивих документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

III.Докази на підтвердження встановлених судом обставин 
 
Обвинувачений  ОСОБА_12  під час судового розгляду вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав. Показав, що маючи частку власності у статутному капіталі Родовід Банку у розмірі 34%, виконував обов`язки Голови Правління « Родовід Банку » з 13.01.2009 по приблизно початок березня 2009, після чого був призначений Головою Правління. З Особою_1 його познайомив ОСОБА_22 , кабінет якого знаходився поряд з кабінетом обвинуваченого. З Особою_1 майже не спілкувався, останній робочого місця в будівлі « Родовід Банку » не мав, неофіційним куратором від Кабінету Міністрів України не був, а періодично приходив виключно до ОСОБА_22 або ОСОБА_19 . Заперечив підписання будь-яких документів про оренду приміщення, розташованого у АДРЕСА_4 . Ствердив, що вказане приміщення дійсно орендували в період з вересня 2009 по березень 2010 року, і навіть частина підрозділів Родовід Банку туди переїхала (приблизно третина: охорона, програмісти, регіональне управління Київського філіалу). Вважає, що Банк не міг у повному обсязі переїхати у вказане приміщення, так як ОСОБА_19 , відмиваючи кошти, заключив фіктивний договір на ремонт, строк дії якого спливав 10.01.2010. 
 
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 , його винуватість у вчиненні наведених вище злочинів доведена зазначеною в цьому розділі сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які суд визнав належними і допустимими, на підставі яких встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження.
Так, допитані у суді свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_23  у судовому засіданні надав показання про те, що він з 2002 року знає ОСОБА_12 , вони разом з ним, а також ОСОБА_22 були співвласниками ПАТ КБ « Перкомбанку », який надалі був перейменований у Родовід банк, при цьому ОСОБА_12 , ОСОБА_22 та свідок є кумами один у одного; у 2004 році ОСОБА_12 став хресним батьком сина свідка. У 2009 році « Родовід Банк » перейшов у власність держави. Свідок працював у « Родовід Банку » з 03.01.2006 по 28.07.2009 на посаді віце-президента, займався питаннями оренди офісів, площа яких перевищувала 800 кв. м, хоча членом Правління « Родовід Банку » не був, а ОСОБА_12 був першим заступником Голови Правління. Свідок ствердив, що в період його роботи питання оренди приміщення по АДРЕСА_4 не обговорювалося та не вирішувалося, такі питання були саме в його сфері діяльності. Для прикладу, він підписував кожну сторінку договору оренди з бізнес-центром « Парус ». До осені 2007 року Родовід Банк розміщувався у старій будівлі по вул. Сагайдачного, 17 м. Київ . Потім по квітень-травень 2009 року - в офісі по вул. Мечникова, 1 у м. Києві (бізнес-центр « Парус »); перед тим, як орендувати це приміщення строком на 5 років, півроку робили там ремонт, яким свідок керував. Надалі у 2008 році сталася криза, Нацбанк тимчасово увів адміністрацію, тому з метою зменшення витрат було вирішено повернутися у старий офіс по вул. Сагайдачного, 17, м. Київ ; мови про оренду приміщення по АДРЕСА_4 не було, проекти договорів оренди останнього не складалися, не обговорювалися; станом на дату звільнення свідка такий договір не укладався і співробітники « Родовід Банку » там не знаходилися. 17.06.2009 був призначений тимчасовим адміністратором ОСОБА_19 , разом з ним прийшов Особа_1, народний депутат від партії «Батьківщина» (неофіційний куратор від КМУ) та повідомив, що відповідає за «Родовід Банк» перед Кабінетом Міністрів України. Свідка попросили звільнитися з посади, що він і зробив 28.07.2009. Про оформлення фіктивної оренди приміщення по АДРЕСА_4 свідку стало відомо від ОСОБА_22 в середині 2010 року, останній повідомив свідку при зустрічі, що «намалювали папери заднім числом, внаслідок чого дружина Особи 1 отримала грошовий прибуток». Свідок пригадав, що в бізнес-центрі « Парус » (ТОВ « Девелопмент ») орендували приміщення по ціні 32 дол. США за 1 кв. м, тому ціну оренди приміщення по АДРЕСА_4 - 100 доларів США за 1 кв.м - вважає такою, що внесена в договір виключно з метою виведення коштів з Банку.
 
Свідок ОСОБА_19  у судовому засіданні надав показання про те, що в 2009 році був призначений тимчасовим адміністратором у « Родовід Банку ». ОСОБА_25 особисто представила йому Особу 1, народного депутата від партії « Батьківщина », який буде контролювати роботу «Родовід Банку». Після чого Особа_1 зайняв окремий кабінет у банку і приходив на роботу кожен день, впливав на усі рішення, у тому числі з кадрових питань, надавав вказівки, внаслідок чого на посади фінансового директора, віцепрезидента та інші ключові посади прийнято підконтрольних йому людей. Особа_1 погрожував свідку зняттям з посади та призначенням більш лояльного тимчасового адміністратора. На момент призначення свідка Банк орендував офіс по АДРЕСА_7 (бізнес-центр « Парус »), потім повернулися у стару будівлю по вул. Сагайдачного, 17 м. Київ . Оскільки Банку не вистачало приміщень, Особа_1 запропонував оренду будівлі по АДРЕСА_4 . На початку липня 2009 року подивилися це приміщення (воно було не готове для користування Банком, вимагало капітального ремонту). Свідок сказав, що не може підписувати договір оренди без погодження з НБУ, однак Особа_1 пообіцяв врегулювати це питання. Свідок був вимушений погодитися. Пізніше йому довели до відома, що будуть підписувати не перший договір оренди, а у продовження вже підписаних, які раніше керівництво Банку підписало. Перед цим йому ОСОБА_12 показував оригінал договору оренди 2007 року, але там не вистачало підпису голови Наглядової ради. У присутності свідка ОСОБА_12 підписав заднім числом рішення Правління про оренду по АДРЕСА_4 , оскільки він у 2007-2008 роках був членом Правління. Надалі свідок підписав додаткову угоду до договору оренди приміщення по АДРЕСА_4 , оскільки його спроби поскаржитися на Особу_1 нічого не дали, навіть СБУ було безсиле проти останнього. Свідок восени 2009 року наполягав, щоб у будівлю по АДРЕСА_4 переїхали деякі служби, проте керівник Служби безпеки Банку (людина Особи_1) повідомила, що Особа_1 не дозволяє. Після розмови свідка із ОСОБА_26 (заступником у партії « Блок ОСОБА_109 ») Особа_1 погрожував свідку, після чого свідок вирішив надалі мовчати і не конфліктувати. Заступник свідка під впливом людей Особи_1 сплатив від Банку за неіснуючу оренду восени 2009 року і надалі сплачував, доки комісія з НБУ не звернула увагу на ці безпідставні платежі. 
 
Сторона захисту стверджує про недостовірність показань свідка ОСОБА_23 , який не займав ніякої посади у Банку. Хибність такої думки підтверджується копією трудової книжки із відповідними записами, яку у судовому засіданні пред`явив свідок, а також показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_28 займав посаду віце-президента, допоки він його не звільнив. Доводи ОСОБА_12 про те, що свідок ОСОБА_23 його оговорив, що ОСОБА_23 сам був неофіційним куратором «Родовід Банку», а не Особа_1, - не підтверджуються належними та допустимими доказами.
 
Також сторона захисту ставить під сумнів показання свідка ОСОБА_19 , вказуючи, що такі показання свідок надає на виконання умов Угоди про визнання винуватості, затвердженої судом, крім того, ОСОБА_12 вважає, що свідок ОСОБА_19 його навмисно оговорив. Проте належних доказів такого суду не представлено.
Свідок ОСОБА_24  у судовому засіданні надав показання про те, що з 1999 року по 2012 рік був співвласником і періодично директором оціночної компанії ТОВ « РЕД », останнє тривалий час успішно співпрацювало із ПАТ « Родовід Банк » з питань виготовлення експертних оцінок майна, яке передавалося в іпотеку, заставу. Тому не зміг відмовити в підписанні «заднім числом» договорів з «Родовід Банком» на прохання директора (на той час) ТОВ « РЕД » ОСОБА_29 щодо приміщення по АДРЕСА_4 , хоча фактично не надавали послуги по цим договорам і ніяких оплат по них не отримували. Черниш пояснив це проханням у свою чергу представників ПАТ « Родовід Банк » та їх потребою в оформленні угоди щодо оренди цього приміщення. Тож свідок підписав заднім числом: (1) попередній договір про наміри від 03.04.2007 з ВАТ « Родовід Банком »; (2) договір комісії від 14.09.2006 з іншим банком - ЄБРФ. Під час підписання перебував на стаціонарному лікуванні із судинним кризом і усвідомлював, що робив. На цих договорах у момент підписання вже стояв підпис і печатка іншої сторони договору. Впізнав свій підпис на пред`явлених йому в судовому засіданні документах (том 3 а.с. 165-167).
 
Представник потерпілого ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що займає посаду заступника начальника відділу супроводження кримінальних проваджень та виконавчих проваджень управління з питань стягнення шкоди Фонду гарантування вкладів фізичних осіб . Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на підставі рішення виконавчої дирекції від 19.04.2022 № 250 представляє інтереси ПАТ « Родовід Банк », який наразі не ліквідований, державна реєстрація в Єдиному реєстрі юридичних осіб не припинялася. У цьому кримінальному провадженні мова йде про документи, які ОСОБА_12 підписав «заднім» числом, що стосуються взяття в оренду приміщення по АДРЕСА_4 , у тому числі попередній договір від 03.04.2007 та договір оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » (що діяло на підставі договору комісії) та ВАТ « Родовід Банк ». Просив врахувати, що фіктивність даних правочинів (оскільки об`єкт оренди фактично не було передано орендареві, правовідносин оренди фактично не існувало) встановлена рішенням суду від 21.08.2020 у цивільній справі №761/4147/15-ц, за позовом ПАТ « Родовід Банк » до Особи_2 та ТОВ « РЕД » про визнання договорів недійсними, яке залишено в силі 31.08.2022 після перегляду судом касаційної інстанції. Цим же рішенням суду стягнуто з Особи_2 на користь ПАТ « Родовід Банк » 18 458 420,12 грн. У подальшому у 2021 році ПАТ « Родовід Банк » право вимоги до Особи_2 було передано ТОВ « ФК» Мотус Анте », тому цивільний позов до ОСОБА_12 у цьому кримінальному провадженні не подавали.
 
Свідок Особа_2, допитана за клопотанням сторони захисту, у судовому засіданні надала показання про те, що Особа_1 був народним депутатом України 5-6 скликання та очолював у Верховній Раді України банківський комітет, тому опікувався питаннями діяльності банків, здійснював відповідні перевірки, а свідок номінально займала посаду Голови Спостережної ради ЄБРФ, хоча діяльності фактично не здійснювала. У травні 2009 року бабуся її чоловіка ОСОБА_21 подарувала їй нежитлову будівлю по АДРЕСА_4 . Орендою цієї будівлі займався Особа_1 та компанія ТОВ « РЕД » як комісіонер. Свідку відомо, що ПАТ « Родовід Банк » орендував цю будівлю. Вона так вважає тому, що підписувала додаткову угоду про перерахування орендної плати на рахунок свідка в ЄБРФ, а не комісіонера. Особисто на об`єкт оренди свідок не виїжджала і не перевіряла фактичне користування будівлею; на об`єкті була лише один раз безпосередньо після набуття дарунку і зробила висновок, що стан його чудовий. Гроші від оренди зі свого рахунку свідок не отримувала, ці гроші забирала помічник Особи_1 і його довірена особа ОСОБА_30 ; куди далі остання спрямовувала кошти, свідку невідомо. Необхідні документи, які привозила ОСОБА_30 , свідок підписувала вдома; у справи свого чоловіка свідок не вмішувалася, а займалася виключно сім`єю. Після несплати за оренду в червні 2010 року свідок ініціювала питання виселення Банку з будівлі по АДРЕСА_4 . У зв`язку з обставинами щодо оренди вказаної будівлі свідка засудили вироком Шевченківського районного суду м. Києва до семи років позбавлення волі, вирок не набрав законної сили, так як подана апеляційна скарга.
 
Оцінюючи надані свідком захисту Особою_2 показання, суд констатує, що вони не спростовують обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_12 , а навіть частково його доводять, позаяк свідок підтвердила спорідненість між нею та дарувальником Будівлі ОСОБА_21 , а також той факт, що орендою Будівлі займався фактично Особа_1. Ініціювання орендодавцем у листуванні питання виселення ПАТ « Родовід Банк » з будівлі по АДРЕСА_4 після припинення оплати оренди не підтверджує і не може підтверджувати існування справжніх орендних відносин, позаяк питаннями фіктивної оренди займався Особа_1, а Особа_2 лише отримувала за оренду грошові кошти і виконувала вказівки свого чоловіка Особа_1.
 
Щодо суб`єкта кримінальних правопорушень
 
ОСОБА_12  наказом тимчасового адміністратора ПАТ « Родовід Банк » № 691 о/с від 20.07.2009 як Голову Правління ПАТ « Родовід Банк » переведено на посаду заступника Голови Правління з питань проблемних активів з 21.07.2009. Раніше ОСОБА_12 з 14.01.2009 займав посаду виконуючого обов`язки Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » (наказ Голови Правління банку від 13.01.2009 № 43 о/с), з 27.02.2009 - посаду Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » (наказ Голови Правління від 27.02.2009 № 214 о/с). Заступника Голови Правління ПАТ « Родовід Банк » ОСОБА_12 звільнено з роботи з 27.10.2010 за власним бажанням наказом № 197-25-05 о/с від 25.10.2010 (т. 6 а. 47-49, т. 10 а. 64-66, 80, 84-90, 92, т. 17 а. 127, 136, 139-146).
 
Відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України (тут і далі посилання на норми Кримінального кодексу України в редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-ІІІ, чинні станом на час вчинення кримінальних правопорушень, якщо не зазначено інше) для цілей кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 366 КК України  ОСОБА_12 у період перебування на посадах заступника Голови правління та Голови правління АТ « Родовід Банк » із 13.01.2009 до 27.10.2010, як особа, яка обіймає постійно в Банку посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, був службовою особою.
Суд відхиляє доводи сторони захисту про те, що (1) ОСОБА_12 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не був посадовою особою по причині його переведення на посаду заступника Голови Правління АТ « Родовід Банк » без погодження з НБУ , (2 )  ОСОБА_12 у зв`язку з призначенням у банк тимчасового адміністратора, на якого покладені усі повноваження згідно зі ст. 80 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», перестав бути службовою особою АТ « Родовід Банк » і тому не може бути спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України ( ОСОБА_12 надавав свої пояснення як усно в судових засіданнях, так і письмово - пояснення від 18.08.2024 (т. 21. а. 141-176), від 21.08.2024 (т. 22 а. 1-56).
Наведені аргументи спростовується правилами п. 5.3, 5.4 глави 5 Розділу V Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства (п. 4 цього розділу вироку), а також фактами обіймання  ОСОБА_12 посади Голови Правління банку до 20.07.2009 та посади заступника Голови Правління з питань проблемних активів з 21.07.2009 до 27.10.2010. У наданих суду матеріалах відсутні відомості про те, що тимчасовий адміністратор ОСОБА_19 тимчасово позбавив повноважень ОСОБА_12 як заступника Голови Правління з питань проблемних активів після 21.07.2009 та надав його повноваження іншій обмеженій кількості довірених осіб.
Окрім того, згідно із нормами ст. 78, 80 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (у редакції станом на 20.07.2009) тимчасовий адміністратор банку, призначений Національним банком України , отримував повне та виключне право управляти банком. Зокрема, п. 7 ч. 4 ст. 80 цього Закону наділяв тимчасового адміністратора правом з додержанням вимог законодавства України про працю звільнити чи перевести на іншу посаду будь-кого з керівників чи службовців банку, переглянути їх службові обов`язки, змінити розмір їх заробітної плати. Обов`язку тимчасового адміністратора погоджувати із НБУ свої кадрові рішення Закон не передбачав. У п. 10 ч. 4 та ч. 4 ст. 80 Закону було визначено необхідність отримання згоди/погодження НБУ рішень тимчасового адміністратора з таких питань: організація продажу чи реорганізації банку; продаж активів банку, балансова вартість яких перевищує розмір, встановлений Національним банком України . 
ОСОБА_19  17.06.2009 постановою Правління Національного банку України № 356 призначений тимчасовим адміністратором ПАТ « Родовід Банк » та перебував на цій посаді до 14.05.2010 (т. 17 а. 188, 190, т. 6 а. 9).
 
Відповідно до договору про здійснення тимчасової адміністрації ВАТ « Родовід Банк » від 17.06.2009 № ГД-Т-295 між Національним банком України та фізичною особою - незалежним експертом ОСОБА_19 , останній, як тимчасовий адміністратор банку, зобов`язаний був виконувати свої обов`язки відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку від 28.08.2001 № 369 (т. 17 а. 194-196). 
Статтею 80 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що тимчасовий адміністратор банку з дня свого призначення має повне і виняткове право управляти банком та зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів для приведення діяльності банку в правову та фінансову відповідність із вимогами цього Закону та нормативно-правовими актами Національного банку України з метою захисту інтересів вкладників та інших кредиторів. При виконанні своїх обов`язків тимчасовий адміністратор за своїм статусом прирівнюється до представника Національного банку України . 
Згідно з пунктами 2.5, 5.3 глав 2, 5 розділу V постанови Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 369 «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» з дня призначення тимчасового адміністратора повноваження загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) банку переходять до тимчасового адміністратора. Тимчасовий адміністратор виконує функції загальних зборів, ради банку, правління (ради директорів) щодо контролю та управління банком, а також організаційно-розпорядчі функції, пов`язані з виконанням обов`язків керівника банку.
У зв`язку із наведеним відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_19 (виконавець) для цілей кваліфікації діяння за ч. 5 ст. 191 КК України був службовою особою у період перебування на посаді тимчасового адміністратора ПАТ « Родовід Банк » із 17.06.2009 до 14.05.2010, як особа, яка обіймала тимчасово у вказаній банківській установі посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Вироком Подільського районного суду м. Києва від 06.04.2017 у справі № 758/3745/17 у кримінальному провадженні № 42017000000000599 за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості ОСОБА_19 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, - у тому, що діючи як виконавець за попередньою змовою групою осіб (із організатором та пособником) у період з вересня 2009 року по березень 2010 року, не маючи на меті особистого незаконного збагачення, з використанням свого службового становища вчинив заволодіння на користь організатора і пособника коштами ПАТ « Родовід Банк » на суму 18 458 420,12 грн, що більше ніж у 600 разів перевищує встановлений на той період законодавством України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах (т. 5 а. 49-57).
Згідно з положеннями ст. 18, 26, ч. 3, 5 ст. 27 КК України, зважаючи на визначення ролей організатора та пособника, Особа_1 та Особа_2 відповідно, для цілей кваліфікації діянь, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, не повинні мати ознак спеціального суб`єкта кримінального правопорушення (службової особи) та мають відповідати ознакам суб`єкта кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 18 КК України), спільно з якими обвинувачений ОСОБА_12 взяв участь у вчиненні кримінальних правопорушень.
 
Водночас документи, вилучені в Апараті Верховної Ради України відповідно до протоколу виїмки від 16.06.2010 та оглянуті згідно з протоколом огляду від 02.08.2010, підтверджують, що Особа_1 був народним депутатом України із травня 2006 року до червня 2007 року та із листопада 2007 року по дату проведення виїмки - 16.06.2010 (т. 11 а. 164-189).
Особа_1 є обвинуваченим у вчиненні, зокрема, вказаних у розділі ІІ цього вироку кримінально протиправних діянь у кримінальному провадженні № 1201200000000029 від 21.11.2012 - обвинувальний акт від 14.05.2018 (т. 19 а. 129, 130, 131-170).
Особа_2 є засудженою у вчиненні, зокрема, вказаних у розділі ІІ цього вироку кримінально протиправних діянь у кримінальному провадженні № 4201400000000438 - обвинувальний акт від 20.03.2017 (т. 19 а. 171-182), вирок від 18.12.2024 Шевченківського районного суду міста Києва №757/18214/17 (реєстровий номер 123897728), який не набрав законної сили та оскаржується захистом.
Документи та інші докази, досліджені під час судового розгляду:
 
1. На підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.04.2023 (справа № 991/2880/23) у кримінальному провадженні № 42018000000000824 від 05.04.2018 та відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.05.2023, який склав детектив НАБУ, з матеріалів досудового розслідування іншого кримінального провадження № 42019000000002030 вилучені документи, сформовані у шість томів - № 351-356 (т. 5 а. 147-190). Вказані документи прокурор надав суду в якості доказів і вони містяться в томах 11, 13, 15, 17, 18, 19 матеріалів цього судового провадження, та на них суд буде посилатись надалі у вироку. 
 
2. На запит детектива НАБУ від 21.06.2022 в порядку ст. 93 КПК України Кабінет Міністрів України супровідним листом від 01.07.2022 надіслав завірені копії постанов Кабінету Міністрів України від 04.11.2008 № 960 «Про затвердження Порядку участі держави у капіталізації банків» та від 10.06.2009 № 580 «Про капіталізацію публічного акціонерного товариства « Родовід Банк » з відповідними змінами до них (т. 17 а. 1-34).
 
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2009 № 580 «Про капіталізацію відкритого акціонерного товариства « Родовід Банк », держава бере участь у капіталізації ВАТ « Родовід Банк » шляхом придбання акцій додаткової емісії цього банку та після придбання державою в особі Мінфіну акцій додаткової емісії та оформлення корпоративних прав на придбані акції частка держави у статутному капіталі ВАТ « Родовід Банк » становитиме 99,972128268 відсотка. Постановою КМУ від 01.07.2009 № 660 до назви і тексту постанови від 10.06.2009 № 580 внесені зміни, якими слова «відкритого акціонерного товариства» замінені словами «публічного акціонерного товариства».
3. Відповідно до протоколу огляду від 25.08.2023 з додатками до нього детектив провів огляд відомостей, розміщених в інформаційній базі даних емітентів, адміністрування якої здійснює Агентство з розвитку інфраструктури фондового ринку України . Оглядом встановлена інформація щодо емітента ПАТ « Родовід Банк » в розділі «Нерегулярна інформація»: 1) 17.06.2009 припинив повноваження тимчасовий адміністратор ОСОБА_20 та до виконання обов`язків тимчасового адміністратора приступив ОСОБА_19 ; 2) 17.07.2009 у систему реєстру власників акцій ПАТ « Родовід Банк » унесені зміни, у результаті чого Міністерство фінансів України , що діє від імені держави, стало власником акцій АТ « Родовід Банк » з часткою 99,972128268 % голосуючих акцій банку (т. 19 а. 183-188).
 
4. На запит детектива НАБУ від 21.06.2022 в порядку ст. 93 КПК України Національний банк України листом від 05.07.2022 надав завірену копію постанови Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 369 «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» з постановами про внесення змін до неї (т. 17 а. 35-91). Зазначена постанова втратила чинність на підставі постанови Правління НБУ від 17.08.2012 № 346.
 
У цьому пункті наведені норми Положення в редакції, що діяли після 17.06.2009. Так, розділ V Положення регулював питання призначення тимчасової адміністрації у банку. Відповідно до п. 2.1 глави 2 вказаного розділу функції тимчасової адміністрації виконує тимчасовий адміністратор - юридична або фізична особа, призначена Національним банком . Також пунктом 2.5 визначено, що з дня призначення тимчасового адміністратора повноваження загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) банку переходять до тимчасового адміністратора; угоди, укладені керівниками банку після призначення тимчасового адміністратора, є недійсними з часу їх укладення. 
Пунктом 5.3 глави 5 Розділу V Положення визначено, що тимчасовий адміністратор виконує функції загальних зборів, ради банку, правління (ради директорів) щодо контролю та управління банком, а також організаційно-розпорядчі функції, пов`язані з виконанням обов`язків керівника банку (підписує накази про звільнення, переведення працівників банку, підписує від імені банку претензії до боржників, а також позови та заяви до суду тощо).
Відповідно до п. 5.4 з дня призначення тимчасовий адміністратор зобов`язаний ужити заходів для забезпечення збереження активів та документації банку, зокрема: тимчасово позбавити (у разі потреби) повноважень осіб, які несуть відповідальність за окремі ділянки роботи банку, та надати нові повноваження обмеженій кількості довірених осіб.
Останнім абзацом підпункту 2.3 п. 2 Вимог до програми фінансового оздоровлення банку (додатку 1 до Положення) передбачено, що одночасно з програмою фінансового оздоровлення має подаватися кошторис доходів і витрат (надалі - щокварталу) у цілому по банку та з розподілом за філіями, який має відповідати вимогам абзацу другого пункту 3 додатка 1 до цього Положення.
У п. 3 зазначених Вимог визначено, що банк, який працює в умовах дії програми фінансового оздоровлення, має проводити докладний аналіз адміністративно-господарських витрат, складати щоквартальний кошторис доходів і витрат та вживати заходів, що спрямовані на зменшення витрат. Також має проводитися належний аналіз витрат, які фінансуються за рахунок балансового прибутку банку, та вживатися заходи щодо їх зменшення.
Кошторис доходів і витрат складається зі щомісячною розбивкою в розрізі філій. Запланований рівень витрат на поточний квартал має визначатися з урахуванням фактичних витрат за попередній квартал та динаміки співвідношення доходів і витрат і погоджуватися за умови недопущення випереджувального зростання витрат порівняно з доходами.
На період дії програми фінансового оздоровлення банк зобов`язаний подавати кошторис доходів і витрат на розгляд і погодження територіальному управлінню Національного банку (відповідному підрозділу банківського нагляду центрального апарату, що безпосередньо здійснює нагляд за банком) щокварталу до 15-го числа місяця, що передує плановому періоду. Територіальне управління Національного банку протягом п`яти робочих днів розглядає кошторис і надсилає його разом з висновками Дирекції з банківського регулювання та нагляду Національного банку.
Цей нормативно-правовий акт свідчить про те, що держава, володіючи 99,972128268 відсотками у статутному капіталі ВАТ « Родовід Банк », здійснювала заходи з контролю за видатками Банку, відповідно ОСОБА_19 мав вжити заходи, спрямовані на зменшення витрат Банку, для чого провести ревізію договорів, визначити доцільність витрат на оренду приміщення, а також про те, що щоквартальний кошторис АТ « Родовід Банк », який подавався на розгляд і погодження територіальному управлінню Національного банку , мав враховувати витрати за договором оренди від 18.02.2009.
5. На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.11.2013 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 (якою задоволене клопотання слідчого від 05.11.2013) та відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.12.2013 у Національному банку України отримані копії документів (рішень, постанов, договорів, програм) щодо діяльності АТ « Родовід Банк » за період часу з 01.01.2009 по 31.12.2010 (т. 17 а. 165-175).
 
Зокрема були одержані копії таких документів:
1)витягу з рішення Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України від 02.07.2009 № 332, яким затверджено кошторис витрат тимчасової адміністрації ВАТ « Родовід Банк » на червень-грудень 2009 року, що передбачав витрати на оперативний лізинг (оренду) на вказаний період у сумі 23 073,40 тис. грн (т. 17 а. 176-177); витягу з рішення цієї ж Комісії від 12.03.2010 № 160, яким затверджено кошторис витрат тимчасової адміністрації ПАТ « Родовід Банк » на І квартал 2010 року, що передбачав витрати на оперативний лізинг (оренду) на вказаний період у сумі 9 555,6 тис. грн (т. 17 а. 178).
 
Разом з тим зі змісту кошторису витрат суд не може встановити, чи входять у відповідні суми витрати на оренду приміщення по АДРЕСА_4 , оскільки конкретні об`єкти оренди (лізингу) та суми на оренду по кожному - не вказані;
 
2)постанови Правління НБУ від 13.03.2009 № 138, якою призначено тимчасову адміністрацію у ВАТ « Родовід Банк » строком на 1 рік - з 16.03.2009 до 15.03.2010, тимчасовим адміністратором призначено ОСОБА_31 , та постанови Правління НБУ від 18.03.2009 № 142, відповідно до якої тимчасовим адміністратором призначено службовця НБУ ОСОБА_20 (т. 17 а. 185-187);
 
3)постанови Правління НБУ від 17.06.2009 № 356, якою вирішено замінити тимчасового адміністратора ВАТ « Родовід Банк » і замість ОСОБА_20 із 17.06.2009 тимчасовим адміністратором призначений ОСОБА_19 (т. 17 а. 188);
 
4)постанови Правління НБУ від 15.03.2010 № 133, якою продовжено дію тимчасової адміністрації в ПАТ « Родовід Банк » та повноваження тимчасового адміністратора Банку ОСОБА_19 на два місяці з 16.03.2010 до 16.05.2010 (т. 17 а. 189);
 
5)постанови Правління НБУ від 12.05.2010 № 233 «Про заміну тимчасового адміністратора в Публічному акціонерному товаристві « Родовід Банк »», якою ОСОБА_19 усунений з 14.05.2010 від виконання обов`язків тимчасового адміністратора ПАТ « Родовід Банк » у зв`язку з неналежним їх виконанням, зазначено, зокрема, що тимчасовий адміністратор здійснював витрати в обсягах, більших, ніж передбачені кошторисом витрат тимчасової адміністрації ПАТ « Родовід Банк » на червень-грудень 2009 року, затвердженим рішенням Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 02.07.2009 № 332 (т. 17 а. 190, також копія у т. 6 а. 9);
 
6)договору про здійснення тимчасової адміністрації ВАТ « Родовід Банк » від 17.06.2009 між Національним банком України та фізичною особою - незалежним експертом ОСОБА_19 , останній як тимчасовий адміністратор зазначеного Банку зобов`язався: здійснювати процедуру тимчасової адміністрації та повноваження загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) Банку, користуватись правами та виконувати обов`язки тимчасового адміністратора відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку від 28.08.2001 № 369, інших нормативно-правових актів, що регулюють банківську діяльність (пп. 2.1.1); звітувати перед НБУ стосовно своєї діяльності, пов`язаної з тимчасовою адміністрацією Банку, згідно з вимогами нормативно-правових актів НБУ (пп. 2.1.3). Тимчасовому адміністратору Банку забороняється приймати рішення, які потребують згоди (дозволу) НБУ, без його письмової згоди (дозволу) (пп. 2.2) (т. 17 а. 194-196);
 
7)програми (плану) фінансового оздоровлення ВАТ « Родовід Банк », затвердженої наказом тимчасового адміністратора ОСОБА_20 , рішенням Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 16.04.2009 № 186, на період з 01.04.2009 до 01.05.2010, та програми фінансового оздоровлення ПАТ « Родовід Банк », затвердженої наказом тимчасового адміністратора ОСОБА_19 від 19.01.2010 № 20 та НБУ 20.01.2010 № 34, з змінами від 15.02.2010, на період з 01.01.2010 до 01.01.2017. 
 
Ці програми не містили відомостей про оренду нових приміщень та передбачали заходи зі скорочення, оптимізації адміністративних та операційних витрат Банку, зокрема шляхом зменшення витрат на обслуговування приміщень, скорочення мережі відділень та закриття філії Банку; штатна чисельність Центрального офісу з квітня 2009 року до 01.01.2010 скоротилась на 47 осіб (т. 17 а. 204-231, 232-278).
 
Зазначені в цьому пункті вироку документи, отримані від НБУ , були оглянуті слідчим, про що останній склав протокол від 07.12.2013 (т. 17 а. 319-320).
6. Постанови Правління НБУ від 29.01.2010 № 29, від 15.03.2010 № 134 (копії) (т. 6 а. 10, 11), що вказують на здійснення контролю за діяльністю тимчасового адміністратора ПАТ « Родовід Банк » зі сторони НБУ .
 
7. У Кредитному договорі № 149/1 від 05.01.2009 між НБУ та ВАТ « Родовід Банк » (позичальник) про надання останньому кредиту на строк по 28.12.2009, та у додатковому договорі № 2 від 10.12.2009 до нього (підписаний тимчасовим адміністратором ОСОБА_19 зі сторони ПАТ « Родовід Банк »), у п. 2.3.4 позичальник протягом дії цього договору зобов`язався, серед іншого: не допускати проведення будь-яких активних операцій з інсайдерами та пов`язаними особами; не допускати здійснення будь-яких інвестицій, надання бланкових кредитів, гарантій, поручительств, авалів; не придбавати цінні папери, крім державних цінних паперів та депозитних сертифікатів НБУ; скорочувати адміністративні витрати (т. 6 а. 12-19, 22-30). Аналогічні зобов`язання ПАТ « Родовід Банку » передбачали і кредитні договори з НБУ від 22.01.2009 № 149/2, додатковий договір № 3 від 19.02.2010 до Кредитного договору від 13.11.2008 № 93 ( т. 6 а. 20-21, 38-44).
 
Відповідно до Додаткового договору № 1 від 19.02.2010 до Кредитного договору від 13.08.08 № 34/08-08/СТ із НБУ, який підписаний тимчасовим адміністратором ОСОБА_19 зі сторони ПАТ « Родовід Банк », позичальник у п. 2.3.6, 2.3.7 зобов`язався дотримуватись вимог з обмеження діяльності та виконання зобов`язань, установлених постановою Правління НБУ про надання кредиту та надавати Дирекції з банківського регулювання та нагляду в передбачені строки інформацію про дотримання положень Програми (тут - програма фінансового оздоровлення ПАТ « Родовід Банк », затверджена наказом тимчасового адміністратора від 19.01.2010 № 20 та НБУ 20.01.2010 № 34) (т. 6 а. 31-37).
Так само і постановою Правління НБУ № 318 від 2008 року було визначено в підпунктах 3.1.1, 3.1.2, що в угоді про рефінансування необхідно зобов`язати банк здійснювати кредитування в межах обсягів, досягнутих на дату прийняття цієї постанови, за умови щомісячного обслуговування боргу, і скорочувати адміністративні витрати. Такі ж умови кредитних договорів із НБУ були визначені і в постанові НБУ від 30.12.2008 № 478/БТ про надання стабілізаційного кредиту ВАТ « Родовід Банк » (т. 6 а. 45, 46).
8. Акт ревізії фінансово-господарської діяльності публічного акціонерного товариства « Родовід Банк » від 08.07.2010 № 05-21/107/БТ Головного контрольно-ревізійного управління України (слідчий одержав його на запит від 18.02.2014 в порядку ст. 93 КПК України у кримінальному провадженні № 12013000000000507 згідно із листом ДФІ України від 12.03.2014) на с. 2-3 (т.13) містить відомості про те, що найменування ВАТ « Родовід Банк » змінене на Публічне акціонерне товариство « Родовід Банк » згідно з наказом Тимчасового адміністратора від 05.06.2009 № 215 та 17.06.2009 державним реєстратором зроблено запис про заміну свідоцтва. Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 10.06.2009 № 580, від 11.11.2009 № 1002 держава, у особі Мінфіну , прийняла участь у капіталізації АТ « Родовід Банк » шляхом придбання акцій додаткової емісії, внаслідок чого частка держави у статутному капіталі банку становить 8 408,5 млн грн, що складає 99,99 % (із 17.07.2009 Мінфін є основним акціонером з часткою 99,97 % статутного капіталу банку - с. 91 Акта ревізії). 
 
На період дії тимчасової адміністрації в АТ « Родовід Банк » з 01.06.2009 до 01.04.2010 діяльність банку здійснювалась на підставі двох Програм фінансового оздоровлення банку, розроблених та затверджених тимчасовими адміністраторами банку: перша Програма затверджена наказом тимчасового адміністратора банку від 15.04.2009 № 143 та рішенням Комісії НБУ з питань банківського нагляду № 186 від 16.04.2009; друга Програма затверджена наказом тимчасового адміністратора банку від 20.01.2010 № 20 та рішенням Комісії НБУ з питань банківського нагляду № 34 від 22.01.2010.
На сторінках 70-72 Акта ревізії вказано, що відповідно до рішення Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 02.07.2009 № 332 затверджено Кошторис витрат тимчасової адміністрації АТ « Родовід Банк » на ІІ півріччя 2009 року, зокрема «Витрати на оперативний лізинг» в сумі 19 273,4 тис. грн. 
Однак за даними Звіту про прибутки та збитки АТ « Родовід Банк » витрати за ІІІ і ІV квартали 2009 року склали на «Витрати на оперативний лізинг» 27 827,3 тис. грн, тобто зайво використано коштів у сумі 8 553,9 тис. грн. Аналогічно за І квартал 2010 року кошторис по «Витрати на оперативний лізинг» був перевищений на 1 763,4 тис. грн. 
Щодо оренди приміщень адміністративного будинку за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » і ВАТ « Родовід Банк », на сторінках 73-75 Акта ревізії вказано, що за результатами візуального обстеження 23.04.2010 в орендованому приміщенні працівниками ревізійної групи встановлено, що проводяться ремонтні роботи та приміщення не використовується за цільовим призначенням. Посадовими особами банку не були надані пояснення щодо використання за призначенням орендованого приміщення. Водночас за період з 01.09.2009 по 28.02.2010 на користь власника орендованих приміщень Особи_2 перераховано кошти за оренду в сумі 16 153 236,13 грн (т. 13 а. 1-93).
Зазначена в цьому Акті ревізії перерахована сума коштів за оренду в сумі 16 153 236,13 грн визначена за період з 01.09.2009 по 28.02.2010, а тому є меншою, ніж зазначена в обвинувальному акті, яка визначена за період із 01.09.2009 по 04.03.2010.
9. Довідка про результати комісійної перевірки фінансово-господарської діяльності ПАТ « Родовід Банк » за період з 01.06.2009 по 01.04.2010 (перевірка проведена фахівцями Головного контрольно-ревізійного управління України , Міністерства фінансів України та Державної податкової адміністрації України ) на с. 21-22 містить відомості про те, що за період з 01.09.2009 по 01.04.2010 на користь власника орендованих приміщень за адресою: АДРЕСА_4 , Особа_2 перераховано кошти за оренду в сумі 18,5 млн грн, хоча фактично приміщення не використовуються за цільовим призначенням і в ньому проводяться ремонтні роботи. Згадані ремонтні роботи, які здійснені ТОВ « АК «Інжиніринг » на загальну суму 24,8 млн грн, фактично є проведенням капітального, а не поточного ремонту адмінбудинку, що не відповідає умовам попереднього договору від 03.04.2007 та договору оренди від 18.02.2009 (т. 13 а. 94-127).
10. Відповідно до Акта огляду приміщення, орендованого ПАТ « Родовід Банк », від 23.04.2010 комісією у складі службових осіб банку та у присутності двох головних контролерів-ревізорів Головного КРУ , двох співробітників СБУ оглядом ремонтних робіт по орендованому приміщенню за адресою: АДРЕСА_4 , встановлено, що на момент складання Акта: на першому поверсі відсутні світильники; на 8, 9 поверхах проводяться ремонтні роботи, у дверях відсутні дверні ручки, відсутні розетки, відсутні вимикачі, світильники; на 8 поверсі відсутнє облицювання колон, демонтовано 1 пісуар та 1 умивальник. Також наведено перелік наявної (встановленої) сантехніки (т. 13 а. 180).
Доводи обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що на момент огляду приміщення у квітні 2010 року Банк вже звільнив Будівлю, суд сприймає критично як не підтверджені доказами.
Так, датою укладення тимчасовим адміністратором Банку ОСОБА_19 договору підряду № 6-09 із ТОВ « АК Інжиніринг » на ремонт Будівлі було 02.07.2009, розпорядження ОСОБА_19 про зміну місцезнаходження функціональних підрозділів АТ « Родовід Банк » датовано 14.07.2009. За умовами договору строк виконання робіт становить 220 календарних днів з дати їх початку (наступного робочого дня після набуття чинності договором), тобто принаймні до 08.02.2010 в Будівлі мали за договором виконуватись ремонтні роботи. 
Суд цілком свідомий того, що вказані ремонтні роботи з боку ТОВ « АК Інжиніринг » могли і не проводитися в реальності, проте у будь-якому випадку у справі відсутнє документальне підтвердження того, що зазначене розпорядження ОСОБА_19 про зміну місцезнаходження функціональних підрозділів АТ « Родовід Банк » було виконане фактично, приміщення по АДРЕСА_8 відповідало усім нормативним вимогам, передбаченим для банківських установ та відповідні підрозділи Банку дійсно були переміщені у вказане приміщення. 
Тобто суд не має підстав вважати, що упродовж двох місяців підрозділи Банку спочатку були переміщені в Будівлю, а потім звільнили її та при цьому не залишилось документальних підтверджень таких переїздів. 
Щодо застереження ОСОБА_12 з приводу участі в огляді працівників СБУ , то згідно з Актом два працівники СБУ були присутні під час огляду приміщень, але вони не входили до складу комісії та, відповідно, не здійснювали опис стану оглянутих приміщень. 
11. У Довідці зустрічної звірки від 14.04.2010 в ТОВ « АК Інжиніринг » з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з ПАТ « Родовід Банк » за період з 01.07.2009 по 01.04.2010 встановлено, що між ПАТ « Родовід Банк » (замовник) і ТОВ « АК Інжиніринг » (підрядник) укладено договір підряду від 02.07.2009 № 6-09 на виконання поточного ремонту в нежитлових приміщеннях замовника за адресою: АДРЕСА_4 ; вартість робіт за договором 24 805 872,00 грн, термін виконання робіт 220 днів (орієнтовно 05.02.2010). У період з 01.07.2009 по 01.01.2010 ТОВ « АК Інжиніринг » демонтажні роботи за вказаною адресою не виконувало. Згідно з поясненнями заступника генерального директора ТОВ « АК Інжиніринг » ОСОБА_32 , адмінбудинок будувався цим Товариством, на час підписання акта приймання державної комісії (грудень 2007 року), внутрішні опоряджувальні роботи не проводилися та експлуатація будинку в такому стані не можлива. Після визначення орендаря і його побажань (ПАТ « Родовід Банк ») ТОВ « АК Інжиніринг » виконані роботи по встановленню погоджених із замовником вікон, дверей і опорядження. У Довідці зроблений висновок, що згідно з листом Державного комітету України з архітектури і будівництва «Щодо віднесення ремонтно-будівельних робіт до капітального та поточного ремонтів» від 30.04.2003 № 7/7-401, ТОВ « АК Інжиніринг » проведено капітальний ремонт адмінбудинку за адресою: АДРЕСА_4 (т. 13 а. 181-184).
12. Акт ревізії фінансово-господарської діяльності ПАТ « Родовід Банк » № 05-21/59 від 27.04.2010 Головного контрольно-ревізійного управління України містить відомості про те, що в період з 01.09.2009 по 28.02.2010 ПАТ « Родовід Банк » перерахував на користь власника орендованих приміщень за адресою: АДРЕСА_4 , - Особа_2 кошти за оренду приміщення в сумі 16 153 236,13 грн. Акт містить відомості щодо оренди приміщень за адресою: АДРЕСА_4 , та щодо здійснення ремонту цих приміщень на замовлення АТ « Родовід Банк » аналогічні до тих, що відображені у Акті ГоловКРУ від 08.07.2010 № 05-21/107/БТ, Довідці про результати комісійної перевірки фінансово-господарської діяльності ПАТ « Родовід Банк » за період з 01.06.2009 по 01.04.2010. (т. 13 а. 185-200, копія - т. 3 а. 71-86).
 
13. Згідно з відповіддю тимчасового адміністратора АТ « Родовід Банк » від 24.12.2010 на запит слідчого від 16.12.2010 в банку відсутні оригінали і копії посадових інструкцій Голови Правління та його заступників, які діяли в період з 01.01.2007 по 30.10.2009, водночас була надана копія Положення про Правління ВАТ « Родовід Банк », затвердженого протоколом Спостережної Ради ВАТ « Родовід Банк » від 30.03.2007 № 3 (т. 17 а. 92-102, копії у т. 6 а. 51-60). 
 
Згідно з п. 2 статті 1 вказаного Положення про Правління ВАТ « Родовід Банк » Правління є виконавчим органом Банку, який здійснює управління всією поточною діяльністю Банку, формує фонди, необхідні для статутної діяльності Банку, та несе відповідальність за ефективність його роботи.
Голова Правління Банку керує роботою Правління Банку (абз. 4 п. 1 ст. 2 Положення).
Відповідно до п. 3 ст. 3 Положення Правління Банку вирішує всі питання діяльності Банку, крім питань, які відносяться до компетенції Загальних зборів акціонерів Банку і Спостережної Ради Банку, зокрема: здійснює керівництво роботою підрозділів Банку, у тому числі його філій, представництв та відділень (пп. 3.12); приймає рішення про укладання Банком договору (контракту, угоди) та/або вчинення правочину на суму, що перевищує 25 % статутного капіталу Банку (пп. 3.14); контролює дотримання вимог чинного законодавства всіма структурними підрозділами Банку, філіями та представництвами Банку (пп. 3.18); визначає систему діловодства в Банку, у тому числі загальні умови й порядок підписання договорів, які укладаються Банком, грошово-розрахункових документів та кореспонденції (пп. 3.25); розглядає й вирішує інші питання діяльності Банку, які віднесені до компетенції Правління Банку й винесені на розгляд Правління Банку Головою Правління, першим заступником Голови Правління Банку, заступниками Голови Правління Банку, іншими членами Правління Банку (пп. 3.27).
У статті 4 Положення визначено, що Голова Правління Банку вирішує всі питання діяльності Банку, за виключенням тих питань, які віднесені до компетенції Загальних зборів акціонерів Банку, Спостережної Ради Банку, а також питання делеговані Загальним зборами Банку, Спостережною Радою Банку, Правлінням Банку (п. 4). 
Голова Правління Банку та перший заступник Голови Правління Банку мають право: без довіреності представляти Банк та здійснювати юридичні дії від імені Банку у всіх вітчизняних та іноземних установах і організаціях (пп. 4.1); підписувати документи, прийняті Правлінням Банку (пп. 4.2); у межах повноважень, визначених Положенням про Правління Банку, розпоряджатись грошовими коштами Банку, які знаходяться на всіх рахунках Банку, та розпоряджатись іншим майном Банку (пп. 4.8); підписувати всі платіжні, фінансові, документи та звіти Банку від імені Банку на правах першого підпису (пп. 4.9); укладати від імені Банку (у тому числі підписувати) договори та/або вчиняти правочини, окрім тих, що згідно зі Статутом від імені Банку укладають інші особи (пп. 4.10).
Голова Правління Банку керує роботою Правління Банку та всією поточною діяльністю Банку, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Банк завдань (п. 5).
14. Згідно з довідкою, яка надіслана на запит слідчого листом від 21.12.2010 тимчасового адміністратора ОСОБА_33 , ОСОБА_12 був присутнім на робочому місці у дні, якими датовані додаткова угода № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 договір оренди від 18.02.2009, додаток № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, додаткова угода № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, додаткова угода № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, акт від 25.02.2009 приймання-передачі до договору оренди від 18.02.2009, а також у відповідні робочі дні у серпні 2009 року (за виключенням 21, 25 і 26 серпня 2009 року - це були п`ятниця, вівторок і середа), коли було вчинене підроблення (підписання) перелічених документів від імені ОСОБА_12 .
 
15. На підставі постанови заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 про виїмку документів від 24.06.2010 та відповідно до протоколу від 20.08.2010 слідчий провів виїмку у приміщенні ДПІ у Шевченківському районі м. Києва , під час якої був вилучений Протокол № 1-08 від 09.06.2008 установчих зборів учасників ВАТ « ЄБРФ » - правонаступника ЗАТ « ЄБРФ ». Згідно із вказаним Протоколом було прийняте рішення про затвердження складу Спостережної ради ВАТ « ЄБРФ », Головою якої затверджено Особа_2 (т. 18 а. 1-9).
 
16. На підставі постанови начальника 1 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 про виїмку документів від 17.02.2011 та відповідно до протоколу від 22.02.2011 слідчий провів виїмку у приміщенні ВАТ « ЄБРФ », під час якої було вилучено ряд документів (т. 18 а. 10-1345), а саме:
 
1) протокол засідання Правління від 01.12.2008, згідно з яким Правління ЗАТ « ЄБРФ » вирішило провести комплекс заходів щодо продажу адміністративного будинку за адресою: АДРЕСА_4 (пропозиція заступника Голови Правління банку ОСОБА_30 ) (т. 18 а. 15);
2) протокол засідання Спостережної ради ЗАТ « ЄБРФ » від 01.12.2008, згідно з копією якого заслухали Особу_2 як Голову Спостережної ради банку та одноголосно ухвалили затвердити рішення Правління банку від 01.12.2008 щодо продажу адміністративного будинку за адресою: АДРЕСА_4 , та здійснити продаж цього будинку за ціною 65 000 000 грн (т. 18 а. 16);
3) протокол засідання комісії з питань реорганізації банку від 16.12.2008, у якому вказано, що ухвалили рішення: 1) продати адміністративний будинок з влаштуванням паркінгу, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ЗАТ « ЄБРФ », за ціною 65 000 000 грн із розстроченням платежу не більш ніж на один рік з моменту укладення договору купівлі-продажу; 2) уповноважити на підписання договору купівлі-продажу Голову Правління ОСОБА_35 (т. 18 а. 14);
4) Звіт про експертну оцінку вартості Адміністративного будинку з влаштуванням паркінгу загальною площею 6 124,40 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 з додатками до нього, підготовлений експертом ПП « Золотий лев ». Згідно з цим Звітом вартість вказаного адміністративного будинку на дату оцінки - 21.11.2008, становить (без урахування ПДВ) 40 094 209 грн (т. 18 а. 18-45).
Постановою начальника 1 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 вилучені документи були визнані такими, що мають значення у кримінальній справі № 594, та приєднані до неї (т. 18 а. 46).
Копії зазначених у цьому пункті вироку протоколів також були надані листом від 11.02.2011 в.о. Голови Правління ВАТ « ЄБРФ » ОСОБА_37 на запит слідчого від 31.10.2010 (т. 6 а. 82-86).
17. Відповідно до протоколу засідання Спостережної ради ЗАТ « ЄБРФ » від 29.04.2008 Особа_2 як Голова Спостережної ради запропонувала розглянути на посаду Голови Правління ЗАТ « ЄБРФ » кандидатуру ОСОБА_38 . 
 
Згідно з протоколом № 1-07 від 28.03.2007 чергових загальних зборів ЗАТ « ЄБРФ » затверджено новий склад Спостережної ради Банку, Головою якої затвердили Особа_2
Зазначені в цьому пункті документи вилучені під час виїмки документів 03.09.2010 у Шевченківській районній у м. Києві державній адміністрації (т. 18 а. 47-52, 61-62, 107-113).
18. На виконання доручення слідчого від 27.05.2010 супровідним листом від 07.07.2010 Управління ДКЗЕД СБ України надало матеріали стосовно ВАТ « ЄБРФ », отримані під час виконання цього доручення (т. 18 а. 180-182, 263-267). 
 
Зокрема, згідно з переліком акціонерів, присутніх на установчих зборах ВАТ « ЄБРФ », 09.06.2008 (згідно реєстру) Особа_1 має у статутному капіталі 16,3911%, Особа_2 - 36,4841%. 
19. На запит ДКЗЕД СБ України від 21.04.2010 Київське міське БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 12.05.2010 надало копії документів щодо вводу в експлуатацію будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , та прав власності на цю будівлю (т. 19 а. 5-40).
 
Відповідно до свідоцтва про право власності від 07.11.2008 адміністративний будинок з влаштуванням паркінгу площею 6124,40 кв.м, який розташований в АДРЕСА_4 , належить ЗАТ « ЄБРФ » (код НОМЕР_3 ) на праві приватної власності.
За договором купівлі-продажу адміністративного будинку з влаштуванням паркінгу від 19.12.2008 власник ЗАТ « ЄБРФ » продав, а ОСОБА_21 купила зазначений адміністративний будинок за 65 000 000 грн (з ПДВ). Право власності на будинок виникає у Покупця з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі та державної реєстрації цього договору, незалежно від факту оплати. Акт прийому-передачі сторони підписали 16.02.2009. Зареєстроване право власності за ОСОБА_21 19.02.2009, про що видане реєстраційне посвідчення № 022683 від 19.02.2009 - копія вилучена в Київському міському БТІ відповідно до протоколу виїмки та огляду від 01.11.2010 (т. 19 а. 44-60).
Відповідно до договору дарування адміністративного будинку з влаштуванням паркінгу від 21.05.2009 власник ОСОБА_21 подарувала Особа_2 адміністративний будинок з влаштуванням паркінгу загальною площею 6124,40 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 . Сторони оцінили дарунок у 350 000 грн. У п. 4 Договору зазначено, що ОСОБА_39 ( ОСОБА_21 ) в особі представника ОСОБА_40 свідчить, що: зазначене нежитлове приміщення до цього часу не передане в оренду, прав щодо нього у третіх осіб в Україні та за її межами немає; від Обдаровуваної не приховано обставин, які мають істотне значення. Аналогічна копія цього договору надана Київським міським БТІ 06.04.2010 на запит ДКЗЕД СБ України від 31.03.2010 (т. 19 а. 41-43).
Зміст наведених документів свідчить про те, що станом на день дарування 21.05.2009 власнику Будівлі було невідомо як про письмові домовленості щодо здачі предмета договору в оренду, так і про власне здачу в оренду, що також додатково підтверджує підписання «задніми числами» документів щодо оренди Будівлі, датованих у період починаючи з 14.09.2006.
20. Договір від 26.12.2008 уклали ТОВ « РЕД » (Комісіонер) в особі директора ОСОБА_41 і ЗАТ « Європейський банк раціонального фінансування » ( Старий Комітент ) в особі Голови Правління ОСОБА_35 та ОСОБА_21 в особі уповноваженої особи ОСОБА_40 (Комітент) про те, що у зв`язку з укладенням Договору купівлі-продажу від 19.12.2008 між Старим Комітентом і Комітентом останній приймає, а перший передає всі права та обов`язки Старого Комітента по Договору комісії від 14.09.2006 між Комісіонером і Старим Комітентом . Комітент (тобто ОСОБА_21 ) і Комісіонер (ТОВ « РЕД ») домовились внести зміни до Договору комісії від 14.09.2006 шляхом викладення його в новій редакції. Відповідно до тексту нової редакції договору Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента за комісійну плату від свого імені за рахунок Комітента здійснити дії щодо укладення договору оренди споруди, що знаходиться в АДРЕСА_4 про укладення стосовно споруди попереднього договору від 03.04.2007.
 
Цей договір вилучений слідчим під час проведення виїмки у приміщенні ВАТ « Європейський банк раціонального фінансування » ( АДРЕСА_5 ) на виконання постанови заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 у кримінальній справі № 1591. У подальшому договір оглянув слідчий, про що склав протокол огляду документів від 21.10.2010, та постановою слідчого від 21.10.2010 договір приєднаний до справи як речовий доказ (т. 11 а. 1-9).
21. ПАТ « Родовід Банк » листом від 08.04.2010 за підписом тимчасового адміністратора ОСОБА_19 на запит голови СБ України (у справі № 3918) надало завірені копії документів (т. 11 а. 10, 12-36), а саме:
 
1) попереднього договору між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » від 03.04.2007;
2) додаткової угоди № 1 від 22.12.2008 до попереднього договору між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
3) додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007;
4) договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »,
5) додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
6) додаткової угоди № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
7) акту приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
8) додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
9) додаткової угоди № 3 від 03.09.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк ».
22. Відповідно до протоколу виїмки та огляду від 22.09.2010 слідчий на підставі постанови про проведення виїмки від 13.08.2010 провів виїмку у приміщенні ВАТ « ЄБРФ » ( АДРЕСА_5 ) вилучив документи щодо договорів про завершення будівництва адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_4 (у документах використовувались обидва найменування провулку, проте йшлося про один і той самий об`єкт будівництва), зокрема: Договір доручення від 15.04.2004 з додатковою угодою № 1 до нього від 27.04.2004, додатковою угодою до нього від 12.01.2006, додатковою угодою до нього від 05.10.2005; Договір генпідряду № 15/01-06-5 від 15.01.2006 з додатковою угодою № 1 до нього від 20.09.2006 з додатком № 1; Договір № 35 про виконання будівельних робіт від 06.11.2002 з додатковою угодою до нього від 14.04.2004; Договір генпідряду № 27 від 09.01.2008 (т. 11 а. 37-73).
 
23. На підставі постанови від 28.05.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 у кримінальній справі № 1591 та відповідно до протоколу обшуку від 28.05.2010 у приміщенні ТОВ « РЕД » за адресою: АДРЕСА_9 , вилучені в оригіналах і копіях документи, які добровільно надала головний бухгалтер Товариства на початку проведення обшуку (т. 6 а.1-3, 4-8), а саме:
 
1) оригінал попереднього договору між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » від 03.04.2007;
2) оригінал додаткової угоди № 4 до договору оренди від 18.02.2009, укладена 09.03.2010;
3) оригінал договору комісії від 21.05.2009 між ТОВ « РЕД » та ОСОБА_43 ;
4) оригінал додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007;
5) оригінал договору між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « Європейський банк раціонального фінансування » від 26.12.2008;
6) оригінал додаткової угоди № 1 від 22.12.2008 до попереднього договору між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
7) копія додаткової угоди № 3 від 03.09.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
8) копія акту приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
9) копія додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
10) копія додаткової угоди № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
11) копія додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
12) копія договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »,
також було вилучено 17 системних блоків до комп`ютерів.
Під час обшуку співзасновник ТОВ « РЕД » ОСОБА_24 повідомив, що оригінали документів, зазначених у пунктах 7-12, директор Товариства ОСОБА_44 передав власнику приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , у зв`язку із розірванням договірних відносин з власником приміщення.
Попередній договір від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » в особі директора ОСОБА_24 (діє на підставі договору комісії) та ВАТ « Родовід Банк » в особі Голови Правління ОСОБА_22 про зобов`язання сторін укласти Договір оренди (Основний договір) приміщень, що розташовані в будинку за адресою: АДРЕСА_4 , протягом одного року після їх введення в експлуатацію та проведення ремонтно-оздоблювальних робіт «під ключ», загальна площа - не більше 5 500 кв. м, з розміром щомісячних орендних платежів у 610 грн за 1 кв.м з урахуванням індексації. 
 
Додаткова угода № 1 від 22.12.2008 до Попереднього договору від 03.04.2007 підписана від імені директора ТОВ « РЕД » ОСОБА_41 та Віце-президента ВАТ « Родовід Банк » ОСОБА_45 , якою пункт 4 Попереднього договору викладено в новій редакції, зокрема уточнено площу об`єкту - 5 225,8 кв.м, розмір щомісячної орендної плати - 500,50 грн (без ПДВ) за 1 кв. м із застосуванням формули, орієнтовна вартість об`єкту - 600 000 000,00 грн. 
Додаткова угода № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 підписана від імені директора ТОВ « РЕД » ОСОБА_41 та в.о. Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » ОСОБА_12 , про те, що сторони погодили проєкт договору оренди та форму акта приймання-передачі, що розроблений ТОВ « РЕД » відповідно до Попереднього договору. 
Зазначені в цьому пункті вироку документи також вилучені під час обшуку у приміщенні ВАТ « Родовід Банк », у справі наявні в копіях зі штампами експертних установ (т. 7 а. 162-168).
Договір оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » в особі директора ОСОБА_41 (орендодавець) та ВАТ « Родовід Банк » в особі в.о. Голови Правління ОСОБА_12 (орендар) укладений на виконання Попереднього договору між сторонами від 03.04.2007, про те, що орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення (узгоджені у Додатку № 1) за адресою: АДРЕСА_4 , площею 5 225,8 кв. м, вартість об`єкту - 583 308 795,00 грн, з метою використання як офісу орендаря для розміщення його працівників та здійснення статутної діяльності, на строк 2 роки 11 місяців із дати укладення цього Договору, з розміром щомісячної орендної плати 500,50 грн (без ПДВ) за 1 кв.м об`єкту, при цьому для розрахунку розміру місячної орендної плати передбачена формула, що враховує зміну вартості долара США по курсу НБУ на дату платежу. Додаток № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 містить перелік нежитлових приміщень на 9 поверхах і двох рівнях підвалу, які передаються в оренду (у частині із реквізитами сторін договору у графі «Голова Правління ___ ОСОБА_12 » вказано неправильно посаду ОСОБА_12 , який був на той час виконуючим обов`язки Голови Правління, як це зазначено у другому абзаці тексту Додатка з інформацією про сторону-орендаря. Це у свою чергу додатково свідчить про ознаки виготовлення даного договору значно пізніше, аніж у вказану у ньому дату). 
 
Додаткова угода № 1 від 18.02.2009 до Договору оренди від 18.02.2009. 
Акт приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, складений ТОВ « РЕД » (орендодавець) і ПАТ « Родовід Банк » (орендар), у якому зазначено, що орендар прийняв нежитлові приміщення (наведено їх загальну площу по поверхах від підвалу 2 рівня до 9 поверху), а також, що на момент приймання-передачі об`єкта, складання і підписання сторонами цього Акта наявність і стан нежитлових приміщень повністю відповідає умовам Договору і Попереднього договору та відповідним санітарним, протипожежним, технічним та іншим вимогам, і можуть бути використані орендарем за цільовим призначенням, що орендар не має зауважень до орендодавця щодо стану об`єкта (на першій сторінці Акта вказане неправильне найменування банку: «Публічне акціонерне товариство», хоча на вказану дату 25.02.2009 банк був «Відкритим акціонерним товариством» - ВАТ « Родовід Банк », як це зазначено на другій сторінці із реквізитами орендаря. Це у свою чергу додатково свідчить про ознаки виготовлення даного документу значно пізніше, аніж у вказану у ньому дату).
Додаткова угода № 2 від 25.02.2009 до Договору оренди від 18.02.2009, у якій зазначено, що ТОВ « РЕД » і ВАТ « Родовід Банк » домовились, що на виконання п. 5.7 розділу 5 Договору оренди сплата авансом орендної плати за перший і останній місяці користування об`єктом здійснюється орендарем у строк не пізніше 15 вересня 2009 року безпосередньо власнику приміщень ОСОБА_21 (у Акті та Додатковій угоді № 2 вказано неправильно посаду ОСОБА_12 : «Голова Правління», хоча до 26.02.2009 включно він був «виконуючим обов`язки Голови Правління». Це у свою чергу додатково свідчить про ознаки виготовлення даного документу значно пізніше, аніж у вказану у ньому дату).
Додаткова угода № 4 від 09.03.2010 до Договору оренди від 18.02.2009, укладена між ПАТ « Родовід Банк » (орендар), ТОВ « РЕД » (орендодавець) і Особою_2 про перехід усіх прав і обов`язків орендодавця по Договору оренди від 18.02.2009 від ТОВ « РЕД » до Особи_2 (у реквізитах зазначений її рахунок у ЗАТ « ЄБРФ » № НОМЕР_1 ).
Ці документи вилучені також під час обшуку у приміщенні ВАТ « Родовід Банк » (у матеріалах кримінального провадження наявні завірені слідчим копії; а оригінали цих документів досліджені в судовому засіданні та повернуті прокурору) (т. 7 а. 146-161).
24. Висновок експерта № 4092/10-11 від 04.06.2010 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_46 (на підставі постанови від 01.06.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 209-212, 216-220, копії постанови і висновку також в т. 7 а. 223-225, 226-230) містить такі висновки:
 
Підписи від імені ОСОБА_12 в графі «______ ОСОБА_12 » в
- двох примірниках додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору між ТОВ « РЕД » в особі директора ОСОБА_41 та ВАТ « Родовід Банк » в особі в.о. голови правління ОСОБА_12 від 03.04.2007, 
- договорі оренди між ТОВ « РЕД » в особі директора ОСОБА_41 та ВАТ « Родовід Банк » в особі в.о. голови правління ОСОБА_12 від 18.02.2009,
- додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009,
- додатковій угоді № 1 до договору оренди від 18.02.2009,
- акті приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009,
- додатковій угоді № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009,
- в графі «______ ОСОБА_12 » на зворотному боці останнього аркуша договору оренди між ТОВ « РЕД » в особі директора ОСОБА_41 та ВАТ « Родовід Банк » в особі в.о. голови правління ОСОБА_12 від 18.02.2009, додаткової угоди № 1 до договору оренди від 18.02.2009, додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009,
- виконані самим ОСОБА_12 .
25. Висновок експерта № 473/1 від 26.11.2010 за результатами проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи експертами 7 центру (Центру судових і спеціальних експертиз) Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_47 та ОСОБА_48 (на підставі постанови від 04.11.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 7 а. 274-278, т. 25 а. 154-163) містить такі висновки:
 
1) Підпис навпроти напису « ОСОБА_12 » на останньому аркуші додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » (примірник вилучений під час обшуку у приміщенні ТОВ « РЕД », аркуш № 146) виконано ОСОБА_12 ;
2) Підписи навпроти напису « ОСОБА_12 » на останніх аркушах документів, які вилучені під час обшуку у приміщенні ВАТ « Родовід Банк »:
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додатку № 1 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 1 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- акту приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », - виконано ОСОБА_12 ;
3) Підписи на зворотній стороні останніх аркушів документів навпроти напису « ОСОБА_12 », які вилучені під час обшуку в приміщенні ВАТ « Родовід Банк »:
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 1 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », - виконано ОСОБА_12 .
26. Висновок експерта № 456/1 від 09.11.2011 за результатами проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи документів експертом 4 центру (Центру судових і спеціальних експертиз) Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_49 (на підставі постанови від 06.10.2011 начальника 1 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 624) (т. 25 а. 164-176) містить такі висновки:
 
Підписи навпроти надпису « ОСОБА_12 »:
1)у нижній частині додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » (примірник вилучений під час обшуку у приміщенні ТОВ « РЕД »); 
2)на останніх аркушах документів, які вилучені під час обшуку в приміщенні АТ « Родовід Банк »:
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- акту приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
3)у нижній частині:
- додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », який вилучено під час обшуку в приміщенні АТ « Родовід Банк »;
- додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
4)на зворотній стороні останніх аркушів документів, які вилучені під час обшуку в приміщенні АТ « Родовід Банк »:
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
5)у нижній частині довіреностей від імені першого заступника Голови правління ВАТ « Родовід Банк » за вих. № 912 від 15.12.2008, № 913 від 16.12.2008, № 914 від 16.12.2008, № 915 від 16.12.2008, № 916 від 16.12.2008, № 903 від 5.12.2008, № 908 від 10.12.2008, № 911 від 11.12.2008, № 910 від 11.12.2008, № 904 від 5.12.2008, № 622 від 7.08.2008, № 623 від 7.08.2008, № 626 від 7.08.2008, № 627 від 7.08.2008, № 625 від 7.08.2008, № 621 від 7.08.2008, № 613 від 6.08.2008, № 613.1 від 6.08.2008, № 629 від 11.08.2008, № 640 від 11.08.2008, № 636 від 11.08.2008, № 638 від 11.08.2008, № 639 від 11.08.2008, № 628 від 11.08.2008, № 630 від 11.08.2008, № 631 від 11.08.2008, № 632 від 11.08.2008. № 633 від 11.08.2008, № 634 від 11.08.2008, № 637 від 11.08.2008, № 643 від 13.08.2008;
6)у картці із зразами підписів та відбитка печатки ВАТ Родовід Бак» у стовбці «Зразок підпису» навпроти надпису в графі «В.о. Голови правління»;
та підписи, що послужили оригіналами для відповідних зображень підписів навпроти надпису « ОСОБА_12 »:
7)в розділі «Особистий підпис» на зворотній стороні копії особового листку по обліку кадрів;
8)на зворотній стороні копії заяви першого заступника Голови правління ВАТ « Родовід Бак » від 13.01.2009;
9)у нижній частині копії заяви першого заступника Голови правління ВАТ « Родовід Банк » від 13.01.2009;
10)в розділі «Голова правління ____ ОСОБА_12 » в копії наказу ВАТ « Родовід Банк » від 27.02.2009 за № 214 о/с;
11)в графі «Підпис» в копії заяви від імені ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_19 від 20.07.2009;
12)на останніх аркушах копій документів, які вилучені під час обшуку в приміщенні ТОВ « РЕД »: 
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- акту приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
13)в розділі «Члени правління» на зворотній стороні копії протоколу № 18.12.08/02-П засідання правління ВАТ « Родовід Банк » від 18.12.2008;
14)в розділі «Члени правління» в нижній частині копій протоколів засідань правління ВАТ « Родовід Банк » № 01.03.07/01-П від 1.03.2007 та № 15.03.07/01-П від 15.03.2007, 
- виконані однією особою.
Вирішити питання, однією чи різними особами виконано підписи, що послужили оригіналами для відповідних зображень підписів навпроти надпису « ОСОБА_12 »:
- на останньому аркуші копії додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », який вилучено під час обшуку в приміщенні ТОВ « РЕД »;
- в нижній частині копії додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », який вилучено під час обшуку в приміщенні ТОВ « РЕД », 
та підписи в інших документах, які надано на дослідження, не представляється можливим через причини, вказані в п. 2 дослідницької частини висновку (п. 2: При проведенні попереднього дослідження підписів, що послужили оригіналами для відповідних зображень підписів навпроти надпису « ОСОБА_12 », встановлено, що досліджувані підписи виконані електрофотографічним способом, у результаті чого отримані зображення підписів низької якості  (не вдалося чітко визначити транскрипцію підписів, їх зв`язність, точки початку, закінчення, перетину рухів та виявити детальні особливості рухів), що унеможливлює виявлення комплексу ідентифікаційних ознак та проведення порівняльних досліджень.
27. Висновок експертів № 16182?16185/17-32 від 03.10.2017 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи експертами Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 (на підставі постанови від 14.08.2017 старшого слідчого в ОВС СВ СУ з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_53 , у кримінальному провадженні № 12013000000000507 від 27.08.2013) (т. 7 а. 136-145) містить висновки про те, що:
 
1) підписи від імені ОСОБА_12 у рядках « ОСОБА_12 » у графах із реквізитами ВАТ « Родовід Банк » як орендаря на аркуші 7 договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », у додатку № 1 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », у додатковій угоді № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », у акті приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », додатковій угоді № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », у додатковій угоді № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », на зворотній стороні останніх аркушів договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », додаткової угоди № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів;
2) підпис від імені ОСОБА_12  у графах із реквізитами ВАТ « Родовід Банк » як орендаря в перелічених документах - на аркуші 7 договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », у додатку № 1 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », у додатковій угоді № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », у акті приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », додатковій угоді № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », у додатковій угоді № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », на зворотній стороні останніх аркушів договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », додаткової угоди № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », - виконано ОСОБА_12 .
28. Повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей (на запит органу державної влади): 1) від 22.06.2017 з інформацією про довіреності, які видав ОСОБА_12 у період із 05.02.2007 до 07.06.2017 (110 записів); 2) від 22.06.2017 з інформацією про довіреності, якими ОСОБА_12 надані повноваження представника інших осіб у період із 28.05.2010 до 29.08.2016; (т. 7 а. 65-107).
 
29. Оригінали довіреностей, які видав ОСОБА_12 і які посвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_54 в період з 05.02.2007 до 15.12.2010, у кількості 23 штук, та копії документів ОСОБА_12 , у т.ч. копії паспорта громадянина України, картки фізичної особи - платника податків та підтверджуючих його повноваження як посадової особи ВАТ « Родовід Банк », на підставі яких вчинялись нотаріальні дії. Ці документи отримані слідчим відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 31.07.2017 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 та на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2017 (т. 9 а. 1-5, 6-7, 8-25, 28-62, 65-91). 
 
Оригінали довіреностей, які видав ОСОБА_12 і які посвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_55 в період з 22.09.2010 до 07.05.2014, у кількості 18 штук, та копії документів ОСОБА_12 (копії паспорта громадянина України, картки фізичної особи - платника податків, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця), на підставі яких вчинялись нотаріальні дії. Ці документи отримані слідчим відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 03.08.2017 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 та на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2017 (т. 9 а. 92-98, 99-100, 101-139).
Оригінал довіреності від 17.04.2008, яку видав ОСОБА_12 і посвідчив нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_56 . Ця довіреність отримана слідчим відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 28.07.2017 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 та на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2017, якою задоволено клопотання слідчого від 03.07.2017 (т. 9 а. 140-143, 144-145, 146-152).
Оригінали довіреностей, які видав ОСОБА_12 і які посвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_57 в період з 18.05.2015 до 29.11.2016, у кількості 9 штук. Ці документи отримані слідчим відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 09.08.2017 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 та на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2017 (т. 9 а. 153-158, 159-160, 161-178).
Оригінал довіреності від 10.03.2009, яку видав ОСОБА_12 і посвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_58 . Ця довіреність отримана слідчим відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.08.2017 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 та на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2017 (т. 9 а. 197-200, 201-202, 203-211).
Оригінал довіреності від 01.09.2010, яку видав ОСОБА_12 і посвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_59 та копії документів ОСОБА_12 (копії паспорта громадянина України, картки фізичної особи - платника податків), на підставі яких вчинена нотаріальна дія. Ця довіреність отримана слідчим відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21.07.2017 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 та на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2017 (т. 9 а. 286-289, 290, 291-299).
Частина оригіналів вилучених у нотаріусів довіреностей використані як вільні зразки підписів ОСОБА_12 під час проведення почеркознавчої експертизи - висновок експертів № 16182?16185/17-32 від 03.10.2017 (п. 26 розділу ІІІ).
30. Оригінали довіреностей від імені першого заступника Голови правління ВАТ « Родовід Банк » ОСОБА_12 на 31 арк. та картки зі зразками підписів та відбитка печатки ВАТ « Родовід Банк » на 1 арк., які надавались експертам для проведення почеркознавчих експертиз в якості вільних зразків підписів ОСОБА_12 (т. 7 а. 169-199, 200).
 
31. Висновок експерта № 4379/10-11 від 25.06.2010 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 05.06.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (оригінал у т. 15 а. 221-225, 229-234, завірені копії супровідного листа, акту, висновку у т. 15 а. 170-180) містить такі висновки:
 
1)у наданих на дослідження документах, позначених у вступній частині висновку як об`єкти № 1-11 (тобто в додатковій угоді № 1 від 22.12.2008 до попереднього договору від 03.04.2007, що укладена між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученій у ПАТ « Родовід Банк », - об`єкт № 1 та додатковій угоді № 1 від 22.12.2008 до попереднього договору від 03.04.2007, що укладена між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученій у ТОВ « РЕД », - № 2; попередньому договорі від 03.04.2007, що укладений між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк », - № 3; попередньому договорі від 03.04.2007, що укладений між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ТОВ « РЕД », - № 4; додатковій угоді № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007, що укладена між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученій у ПАТ « Родовід Банк », - об`єкт № 5; додатковій угоді № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007, що укладена між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученій у ТОВ « РЕД », - № 6; договорі оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк » (на 7 акр.), - № 7; додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк » (на 1 акр.), - № 8; додатковій угоді № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеній між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученій у ПАТ « Родовід Банк » (на 2 акр.), - № 9; акті від 25.02.2009 приймання-передачі до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк » (на 2 акр.), - № 10; додатковій угоді № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеній між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученій у ПАТ « Родовід Банк » (на 2 акр.), - № 11) відтиски печатки від імені ВАТ « Родовід Банк » нанесені однією і тією ж печаткою, а саме тією печаткою ВАТ « Родовід Банк », вільні зразки відтисків якої надані до інституту для порівняльного дослідження; 
2)У досліджуваних документах відтиски печатки від імені ВАТ « Родовід Банк », що знаходяться на останніх аркушах всіх документів ( у т.ч. об`єкти № 5-11) і на зворотному боці останніх аркушів досліджуваних документів (об`єкти № 1-4, 7, 9, 11), нанесені відповідно поверх друкованого тексту;
У документах (об`єкти № 1-11) підписи від імені ОСОБА_22 ,  ОСОБА_12 та ОСОБА_45 , що знаходяться відповідно в місці розташування відтисків печатки від імені ВАТ « Родовід Банк », виконані поверх знаків друкованого тексту, який міститься на останніх аркушах наданих документів (об`єкти № 1-11) і на зворотному боці останніх аркушів документів, позначених як об`єкти № 1-4, 7, 9, 11.
На останніх аркушах досліджуваних документів (об`єкти № 1, 2, 4, 6-8, 10, 11) і на зворотному боці останніх аркушів досліджуваних документів (об`єкти № 1, 4, 7, 9, 11) підписи від імені ОСОБА_22 , ОСОБА_12 та ОСОБА_45 виконані відповідно поверх відтисків печатки від імені ВАТ « Родовід Банк ». 
Наведений висновок свідчить про те, що, у об`єктах № 1, 2, 4, 6-8, 9, 10, 11 підписанти ставили свій підпис на заготовлених текстах з вже проставленими печатками сторін(а не навпаки, коли печаткою засвідчується підпис), що є додатковою ознакою виготовлення документів в пізніші дати, аніж вказані в цих документах. 
На останніх аркушах досліджуваних документів (об`єкти № 3, 5, 9) і на зворотному боці останніх аркушів досліджуваних документів (об`єкти № 2 і № 3) відтиски печатки від імені ВАТ « Родовід Банк » нанесені відповідно поверх підписів від імені ОСОБА_22 , ОСОБА_12 та ОСОБА_61 .
32. Висновок експерта № 5648/10-11 від 30.07.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 13.07.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 143-153) містить такі висновки:
 
1) у наданих на дослідження документах (об`єкти № 1-15), у т.ч. двох додаткових угодах № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007, укладеній між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилучених у ВАТ « Родовід Банк » - об`єкт № 5 та у ТОВ « РЕД » - об`єкт № 6; договорі оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк » - № 7; додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк » - № 8; додатковій угоді № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, яка укладена між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилучена в ПАТ « Родовід Банк » - № 9; акті від 25.02.2009 приймання-передачі до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » та вилученому в ПАТ « Родовід Банк » - № 10; додатковій угоді № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, яка укладена між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилучена в ПАТ « Родовід Банк » - № 11, договорі від 26.12.2008, який укладений між ТОВ « РЕД », ЗАТ Європейський банк раціонального фінансування та ОСОБА_21 , - № 15, відтиски печатки від імені ТОВ « РЕД » нанесені однією і тією ж печаткою, а саме печаткою ТОВ « РЕД », експериментальні та вільні зразки якої надані до інституту для порівняльного дослідження;
2) у досліджуваних документах - об`єкти 1-11, 14, 15 відтиски печатки ТОВ « РЕД » нанесені не в той час, яким вони відповідно датовані, а пізніше: після липня 2009 року. 
33. Висновок експерта № 6470/10-11 від 19.08.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 05.08.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 99, 102-109) містить такі висновки:
 
1) у наданому на дослідження договорі комісії від 14.09.2006 укладеному між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « ЄБРФ », відтиск печатки від імені ТОВ « РЕД » нанесений печаткою ТОВ « РЕД », експериментальні і вільні зразки якої надані до інституту;
2) у досліджуваному договорі комісії від 14.09.2006 підпис від імені ОСОБА_24 виконаний поверх друкованого тексту, а поверх підпису від імені ОСОБА_24 і друкованого тексту нанесений відтиск печатки ТОВ « РЕД »;
3) у наданому договорі комісії від 14.09.2006 відтиск печатки ТОВ « РЕД » нанесений не 14.09.2006, яким часом датований документ, а пізніше - після червня 2009 року.
34. Висновок експерта № 6904/10-11 від 03.09.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 20.08.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 81, 84-98) містить такі висновки:
 
1) у наданому на дослідження договорі комісії від 26.12.2008, укладеному між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « ЄБРФ », відтиск печатки від імені ТОВ « РЕД » нанесений печаткою ТОВ « РЕД », експериментальні і вільні зразки якої надані до інституту для порівняльного дослідження;
2) у наданому договорі комісії від 26.12.2008 відтиск печатки ТОВ « РЕД » нанесений не в той час, яким він датований, а пізніше: після липня 2009 року;
3) у досліджуваному договорі комісії від 26.12.208 відтиск печатки ТОВ « РЕД » нанесений поверх друкованого тексту документу і поверх підпису від імені ОСОБА_62 .
35. Висновок експерта № 9143/10-11/9278/10-11 від 07.10.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 30.09.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 61, 64-80) містить такі висновки:
 
1) у наданому на дослідження договорі комісії від 26.12.2008, укладеному між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « ЄБРФ » (вилучений у ТОВ « РЕД »), відтиск печатки від імені ТОВ « РЕД » нанесений печаткою ТОВ « РЕД », експериментальні і вільні зразки якої надані до інституту для порівняльного дослідження;
2) у наданому договорі комісії від 26.12.2008 відтиск печатки ТОВ « РЕД » нанесений не в той час, яким він датований, а пізніше: після липня 2009 року;
3) у досліджуваному договорі комісії від 26.12.208 відтиск печатки ТОВ « РЕД » нанесений поверх друкованого тексту документу і поверх підпису від імені ОСОБА_62 .
Зазначений висновок експерта містить аналогічні результати дослідження (висновки) щодо відтиску печатки ТОВ « РЕД » на другому примірнику договору комісії від 26.12.2008 у порівнянні із тими, що у висновку № 6904/10-11 від 03.09.2010 зроблені щодо примірника, вилученого в іншої сторони договору (п. 33, т. 15 а. 81, 84-98).
36. Висновок експерта № 6903/10-11 від 21.09.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 20.08.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 154, 157-169) містить такі висновки:
 
1) у наданому на дослідження договорі комісії від 26.12.2008, укладеному між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « ЄБРФ », відтиск печатки від імені ЗАТ « ЄБРФ » нанесений печаткою ЗАТ « ЄБРФ », вільні зразки якої надані до інституту для порівняльного дослідження;
2) у наданому договорі комісії від 26.12.2008 відтиск печатки ЗАТ « ЄБРФ » нанесений не в той час, яким він датований, а в інший час - у грудні 2007 року;
3) у досліджуваному договорі комісії від 26.12.2008 друкований текст і підпис від імені ОСОБА_35 виконані поверх відтиску печатки від імені ЗАТ « ЄБРФ ».
Наведений висновок експерта свідчить про використання для виготовлення документу чистого бланку з вже проставленою печаткою від імені ЗАТ « ЄБРФ ».
37. Висновок експерта № 9145/10-11/9277/10-11 від 07.10.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 30.09.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 27-50) містить такі висновки:
 
1) у наданому на дослідження договорі комісії від 26.12.2008, укладеному між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « ЄБРФ » (вилучений у ЗАТ « ЄБРФ »), відтиск печатки від імені ЗАТ « ЄБРФ » нанесений печаткою ЗАТ « ЄБРФ », вільні зразки якої надані до інституту для порівняльного дослідження;
2) у наданому договорі комісії від 26.12.2008 відтиск печатки ЗАТ « ЄБРФ » нанесений не в той час, яким він датований, а в інший - у грудні 2007 року;
3) у досліджуваному договорі комісії від 26.12.208 друкований текст і підпис від імені ОСОБА_35 виконані поверх відтиску печатки від імені ЗАТ « ЄБРФ ».
Зазначений висновок експерта містить аналогічні результати дослідження (висновки) щодо відтиску печатки ЗАТ « ЄБРФ » на другому примірнику договору комісії від 26.12.2008 у порівнянні із тими, що у висновку № 6903/10-11 від 21.09.2010 зроблені щодо примірника, вилученого в іншої сторони договору (п. 35, т. 15 а. 157-169). 
38. Висновок експерта № 6905/10-11 від 21.09.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 20.08.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 190-201) містить такі висновки:
 
1) у наданому на дослідження договорі комісії від 14.09.2006, укладеному між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « ЄБРФ », відтиск печатки від імені ЗАТ « ЄБРФ » нанесений печаткою ЗАТ « ЄБРФ », вільні зразки якої надані до інституту для порівняльного дослідження;
2) у наданому договорі комісії від 14.09.2006 відтиск печатки ЗАТ « ЄБРФ » нанесений не в той час, яким він датований, а пізніше - у березні 2009 року;
3) у досліджуваному договорі комісії від 14.09.2006 підпис від імені ОСОБА_63 виконаний поверх відтиску печатки від імені ЗАТ « ЄБРФ » і друкованого тексту «ЗАТ « Європейский банк раціонального фінансування »… Голова правління ______ ОСОБА_64 », а текст «ЗАТ « Європейский банк раціонального фінансування »… Голова правління ______ ОСОБА_64 » віддрукований поверх відтиску печатки від імені ЗАТ « ЄБРФ ».
Наведений висновок експерта свідчить про використання чистого бланку з вже проставленою раніше печаткою від імені ЗАТ « ЄБРФ » для виготовлення документу та про складення документу з підписами сторін не 14.09.2006, а після березня 2009 року.
39. Висновок експерта № 9098/10-11 від 15.10.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_65 (на підставі постанови від 24.09.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 181, 184-188) містить такі висновки:
 
1) підписи від імені ОСОБА_35 біля відповідного прізвища у графі «Голова Правління» на п`ятому аркуші та в лівій нижній частині 1-4 аркушів договору комісії від 26.12.2008, укладеного між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « ЄБРФ », - виконано самим ОСОБА_66 ;
2) підписи від імені ОСОБА_67 біля відповідного прізвища у графі «Голова Правління» на четвертому аркуші та у правій нижній частині 1-3 аркушів договору комісії від 14.09.2006, укладеного між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « ЄБРФ », - виконано не ОСОБА_68 , а іншою особою з ретельним наслідуванням підпису ОСОБА_69 . 
40. Висновок експерта № 6511/10-11 від 31.08.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 11.08.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 110, 113-132) містить такі висновки:
 
- у наданих на дослідження документах (об`єкти № 1-11), у т.ч. двох примірниках додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007, укладеної між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилучених у ПАТ « Родовід Банк » - об`єкт № 5 та у ТОВ « РЕД » - об`єкт № 6; договорі оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк », - № 7; додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк », - № 8; додатковій угоді № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеній між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилученій у ПАТ « Родовід Банк », - № 9; акті від 25.02.2009 приймання-передачі до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилученому в ПАТ « Родовід Банк », - № 10; додатковій угоді № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, яка укладена між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилучена в ПАТ « Родовід Банк », - № 11, відтиски печатки від імені ВАТ « Родовід Банк » нанесені печаткою ВАТ « Родовід Банк », вільні зразки якої надані до інституту;
- у досліджуваних документах, позначених як об`єкти № 1-11, відтиски печатки ВАТ « Родовід Банк » нанесені не в той час, яким відповідно датовані документи, а пізніше - у травні 2009 року. 
Вказаний висновок свідчить про виготовлення документів у значно пізніший час, ніж дати, вказані в цих документах. 
Проте у суду з урахуванням цього висновку відсутні підстави вважати, що відтиски печатки ВАТ проставлені саме у травні 2009 року, а не пізніше, виходячи з наступного.
З дослідницької частини вказаного висновку експерта вбачається, що експерт порівнював відтиски печатки на наданих йому документах із вільними зразками відтисків печатки ВАТ « Родовід Банк » та встановив, що документи-вільні зразки, датовані травнем - початком червня 2009 року, засвідчені відтисками печатки з тією ж тимчасовою ознакою, притаманною також і відтискам печатки в наданих на дослідження документах, у результаті чого дійшов висновку про фактичне нанесення відтиску печатки на останніх у той же період (травень - початок червня 2009 року).
Разом з тим у вказаному висновку відсутні відомості про вільні зразки відтисків печатки ВАТ « Родовід Банк », датовані після початку червня 2009 року. І це є логічним, позаяк у цей час ВАТ « Родовід Банк » було реорганізовано в ПАТ « Родовід Банк », у зв`язку з чим змінилася і печатка цієї юридичної особи. Тобто останній час, коли могла використовуватися печатка старого зразка, є травень-початок червня 2009 року.
Суд зауважує, що використання останньої печатки ВАТ « Родовід Банк », якою засвідчувалися документи в травні - на початку червня 2009 року, було можливо і в подальшому з неправомірною метою (наприклад, для створення підроблених документів) та могло відбутися в період після початку червня 2009 року. 
Отже, суд дійшов висновку, що висновок експерта № 6511/10-11 від 31.08.2010 не спростовує формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним у частині часу вчинення злочину.
41. Висновок експерта № 6420/10-11 від 17.08.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 06.08.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 7 а. 245-247, т. 15 а. 54-60) містить такі висновки:
 
у наданих на дослідження документах (об`єкти № 1-11), у т.ч. двох додаткових угодах № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007, укладених між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилучених у ВАТ « Родовід Банк » - об`єкт № 5 та у ТОВ « РЕД » - об`єкт № 6; договорі оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк », - № 7; додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк », - № 8; додатковій угоді № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, яка укладена між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилучена в ПАТ « Родовід Банк », - № 9; акті від 25.02.2009 приймання-передачі до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » і ВАТ « Родовід Банк » та вилученому в ПАТ « Родовід Банк », - № 10; додатковій угоді № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, яка укладена між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилучена в ПАТ « Родовід Банк », - № 11, відтиски печаток від імені ТОВ « РЕД » і ВАТ « Родовід Банк » нанесені відповідно поверх друкованого тексту, тобто в досліджуваних документах спочатку був надрукований текст, а потім поверх нього нанесені відповідно відтиски печаток від імені ТОВ « РЕД » і ВАТ « Родовід Банк ». 
У досліджуваних документах підписи від імені ОСОБА_12 (об`єкти № 5-11) виконані поверх друкованого тексту. 
У наданих на дослідження документах (об`єкти № 5-11) підписи від імені ОСОБА_12 виконані поверх відтисків печатки від імені ВАТ « Родовід Банк ».
Наведений висновок експерта підтверджує підписання документу на тексті з вже проставленою раніше печаткою, що власне є додатковою ознакою підроблення документу.
42. Висновок експерта № 6357/10-11 від 17.08.2010 (завірена копія) за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_60 (на підставі постанови від 03.08.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 133, 136-140) містить такі висновки:
 
у наданих на дослідження документах, зокрема, у двох додаткових угодах № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007, укладених між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилучених у ВАТ « Родовід Банк » - об`єкт № 5 та у ТОВ « РЕД » - об`єкт № 6; додатковій угоді № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеній між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилученій у ПАТ « Родовід Банк » - № 9; акті від 25.02.2009 приймання-передачі до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » і ВАТ « Родовід Банк » та вилученому в ПАТ « Родовід Банк » - № 10; додатковій угоді № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеній між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилученій у ПАТ « Родовід Банк » - № 11 підписи від імені ОСОБА_62 виконані поверх відтисків печатки від імені ТОВ « РЕД ». Це підтверджує підписання документів сторонами після проставлення печатки сторони та є додатковою ознакою підроблення документу.
У додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » і вилученому в ПАТ « Родовід Банк » (об`єкт № 8) відтиски печатки від імені ТОВ « РЕД » нанесені поверх підпису від імені ОСОБА_70 .
У дослідницькій частині висновку (с. 3) зазначено, що в договорі оренди від 18.02.2009, укладеному між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », вилученому в ПАТ « Родовід Банк » (об`єкт № 7), підпис від імені ОСОБА_41 не має місць перетину ні з відтиском печатки ТОВ « РЕД », ні з друкованим текстом, тому послідовність його виконання в цьому документі не досліджувалась. 
43. Висновок експерта № 7075/11-11 від 20.09.2011 (завірена копія) за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_71 (на підставі постанови від 26.07.2011 начальника 1 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 636) (т. 15 а. 202-203, 206-208) містить такі висновки:
 
підписи від імені Особа_2 у графах «Іпотекодавець» у іпотечному договорі від 01.09.2009 між ВАТ « ЄБРФ » та Особа_2; «Комітент» у договорі комісії від 21.05.2009 між ТОВ « РЕД » та Особа_2, у лівому нижньому куті на першому аркуші і у графі «Сторона 3» в кожному з двох примірників додаткової угоди № 4 від 09.03.2010 до договору оренди від 18.02.2009, у графі «Голова Спостережної ради» у протоколі засідання Спостережної ради ЗАТ « ЄБРФ » від 01.12.2008; нижче тексту у графі «Підпс» у заяві від імені Особа_2 на ім`я нотаріуса ОСОБА_72 від 01.09.2009 виконані Особа_2.
44. Висновок експерта № 446/1 від 13.10.2011 за результатами проведення почеркознавчої експертизи експертом 7 центру (Центру судових і спеціальних експертиз ) Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_73 (на підставі постанови від 26.09.2011 начальника 1 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 624) (т. 7 а. 257-259, т. 25 а. 177-180) містить такий висновок: 
 
Підпис навпроти надпису «Особа_2» в нижній частині копії листа від імені Особа_2 від 25.10.2010 на ім`я тимчасового адміністратора AT « Родовід Банк », який у банку зареєстровано 27.10.2010 за вх. № 17859, виконаний Особа_2.
45. Висновок експерта № 499/1 від 30.11.2010 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи експертом 7 центру (Центру судових і спеціальних експертиз ) Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_48 (на підставі постанови від 23.11.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 594) (копії, т. 7 а. 286-294, 298) містить такий висновок:
 
Підписи, що послужили оригіналами для відповідних зображень, напроти надпису « ОСОБА_12 » у розділі «Члени правління» протоколів засідання Правління ВАТ « Родовід Банк » за № 18.12.08/02-П від 18.12.2008, № 01.03.07/01-П від 01.03.2007, № 15.03.07/01-П від 15.03.2007, копії яких надано на дослідження, виконано ОСОБА_12 .
46. Висновок експерта № 498/1 від 30.11.2010 за результатами проведення судово-технічної експертизи документів експертом 7 центру (Центру судових і спеціальних експертиз) Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України ОСОБА_74 (на підставі постанови від 24.11.2010 заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 594) (копії, т. 7 а. 295-305) містить такі висновки:
 
Підписи від імені ОСОБА_12 в документах, а саме:
навпроти напису « ОСОБА_12 » на останніх аркушах документів, які вилучені під час обшуку у приміщенні ВАТ « Родовід Банк »:
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додатку № 1 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 1 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- акту приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » (у двох екземплярах),
на зворотній стороні останніх аркушів документів навпроти напису « ОСОБА_12 », які вилучені під час обшуку у приміщенні ВАТ « Родовід Банк »:
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 1 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », - виконані рукописним способом без попередньої підготовки (копіювання, передавлювання, обведення) за допомогою пишучого приладу по типу кулькової ручки.
Зазначення у висновках про підпис від імені ОСОБА_12 на зворотній стороні додатку № 1 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » (т. 7 а. 153) суд вважає технічною помилкою, оскільки такий підпис на зворотній стороні додатку № 1 відсутній і про його наявність та дослідження в дослідницькій частині Висновку не йдеться, водночас така помилка не впливає на правильність та допустимість решти висновків експерта.
47. На запит начальника 1 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 від 25.06.2011 тимчасовий адміністратор ПАТ « Родовід Банк » ОСОБА_75 листом від 17.07.2011 повідомив, що розпорядження № 403.1 від 14.07.2009 (вх. реєстр. № 22856 від 14.07.2009) «Про зміну місцезнаходження функціональних підрозділів АТ « Родовід Банк »» зареєстроване 14.07.2009 начальником відділу канцелярії ОСОБА_76 в системі електронного документообігу «Розпорядження». Розпорядження вважається дійсним з моменту підписання Тимчасовим адміністратором та реєстрації його в системі електронного документообігу «Розпорядження» в канцелярії Банку. До відповіді додано витяг з електронного реєстру реєстрації Розпоряджень АТ « Родовід Банк » щодо реєстрації зазначеного в цьому пункті розпорядження Тимчасового адміністратора ОСОБА_19 (т. 11 а. 150-152).
 
48. На підставі постанови начальника 1 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 про виїмку документів від 21.02.2011 та відповідно до протоколу від 21.02.2011 слідчий провів виїмку та огляд у приміщенні ПАТ « Родовід Банк » аркушу паперу формату А-4 зі списком автомобілів, текст якого виконаний від руки, що видав ОСОБА_77 - начальник відділу охорони та режиму департаменту економічної безпеки і роботи з особливими активами, який пояснив, що цей аркуш паперу містить дані щодо автомобілів, яким надано право згідно з вказівкою керівництва банку в`їжджати у двір банку по вул. Сагайдачного, 17 . Так, на вилученому аркуші паперу наявний перелік марок транспортних засобів та цифр номерних знаків транспортних засобів, поряд з окремими із них зазначені прізвища осіб, які керують відповідним автомобілем. Серед інших у зазначеному переліку вказано автомобіль «LEXUS», «НОМЕР_11 Особа_1». Цей аркуш паперу визнаний документом і приєднаний до кримінальної справи № 594 постановою начальника 1 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 від 22.02.2011 (т. 11 а. 192-196 ).
 
Вказаний доказ свідчить про право безперешкодного в`їзду автомобілю Особи_1 на територію ПАТ « Родовід Банку », а тому поряд з показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті щодо неофіційного кураторства Особи_1 діяльності ПАТ « Родовід Банку » та його постійної присутності у вказаному банку.
49. На підставі протоколу огляду від 02.04.2018 із доданими до нього копіями оглянутих документів (у зв`язку із проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12013000000000507 оглянуто том № 12 матеріалів кримінального провадження № 42014000000000438 - документи, що містять банківську таємницю, були отримані під час тимчасового доступу до речей і документів 25.04.2013 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.04.2013, якою задоволене клопотання слідчого від 16.04.2013) (т. 7 а. 13-15, 16-25, 26-64), а також копій документів, які СБ України надав ВАТ « ЄБРФ » на виконання постанови Апеляційного суду м. Києва від 08.04.2010 про розкриття банківської таємниці (т. 11 а. 110-133) суд встановив такі обставини.
 
Особа_2 мала поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий 02.12.2005 у ЗАТ « Європейський банк раціонального фінансування », що підтверджено опитувальником до анкети клієнта-фізичної особи Особа_2 (в ньому правильно зазначено ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ), її заявою про відкриття поточного рахунку від 02.12.2005 та договором банківського рахунку фізичної особи від 02.12.2005 між вказаним банком та Особа_2, карткою зі зразками підписів Особа_2 (в цих трьох документах ідентифікаційний номер вказаний з помилкою в останній цифрі - НОМЕР_5 ), доданими до них копіями паспорта на ім`я Особа_2 та картки фізичної-особи платника податків - номер НОМЕР_4 .
Відповідно до виписки з 02.12.2005 по 22.04.2013 по особовому рахунку № НОМЕР_1 у ЗАТ « Європейський банк раціонального фінансування » на зазначений рахунок Особа_2 в період із 07.09.2009 до 04.03.2010 а саме: 7, 8 вересня, 2 жовтня, 5 листопада, 7 і 30 грудня 2009 року, 3 лютого і 4 березня 2010 року з рахунку ПАТ « Родовід Банк » № НОМЕР_2 та з рахунку № 36784000000000 перераховані кошти в розмірі, відповідно, 1 152 736,37 грн, 2 305 472,70 грн, 2 312 402,13 грн, 2 314 076,74 грн, 2 305 183,99 грн, 2 300 708,74 грн, 2 309 919,09 грн, 2 305 183,99 грн, - всього 17 305 683,75 грн, із призначенням платежу за оренду приміщень у « АДРЕСА_4 » згідно з договором б/н від 18.02.2009. 
Водночас із поточного рахунку № НОМЕР_1 у ЗАТ « ЄБРФ » у період з 07.09.2009 до 09.03.2010 через касу цього банку Особа_2 за її заявами були видані готівкові кошти в загальній сумі 17 229 796,00 грн, а саме: 07.09.2009 - 1 150 438,00 грн, 08.09.2009 - 3 440 918,00 грн, 12.11.2009 - 300 000,00 грн і 700 000,00 грн, 13.11.2009 - 2 425 375,00 грн, 09.12.2009 - 2 302 880,00 грн, 11.01.2010 - 2 298 500,00 грн, 05.02.2010 - 2 308 785,00 грн, 09.03.2010 - 2 302 900,00 грн. Наведені відомості про видачу готівки підтверджені вказаною вище випискою з 02.12.2005 по 22.04.2013 по особовому рахунку № НОМЕР_1 та заявами на видачу готівки.
Відповідно до отриманої від ПАТ « Родовід Банк » на підставі судового рішення виписки/особового рахунку з 01.01.2009 по 31.12.2009 про рух коштів по рахунку ПАТ « Родовід Банк » № НОМЕР_2 (копія, т. 11 а. 74-85), а також копій меморіальних ордерів (т. 11 а. 90-93) із зазначеного рахунку ПАТ « Родовід Банк » у період із 04.09.2009 до 02.10.2009 здійснив платежі з призначенням «за оренда приміщень ( АДРЕСА_4 ) згідно з договором б/н від 18.02.2009» (із зазначенням сум утриманого податку, без ПДВ), за 8.2009, за останній місяць оренди, за 9.2009, на особовий рахунок № НОМЕР_1 у ЗАТ « ЄБРФ », кореспондент (одержувач) Особа_2, а саме: 4, 7, 8 вересня, 2 жовтня 2009 року в розмірі, відповідно, 1 152 736,37 грн, 1 152 736,37 грн, 2 305 472,70 грн, 2 312 402,13 грн. 
 
Відповідно до отриманої від ПАТ « Родовід Банк » на підставі судового рішення виписки/особового рахунку з 01.06.2009 по 30.05.2010 про рух коштів по рахунку ПАТ « Родовід Банк » № 36784000000000 (копія, т. 11 а. 94-109), а також копій меморіальних ордерів (т. 11 а. 86-89) із зазначеного рахунку ПАТ « Родовід Банк » у період із 05.11.2009 до 04.03.2010 здійснив платежі з призначенням «за оренда приміщень ( АДРЕСА_4 ) згідно з договором б/н від 18.02.2009» (із зазначенням сум утриманого податку, без ПДВ) на особовий рахунок № НОМЕР_1 у ЗАТ « ЄБРФ », кореспондент (одержувач) Особа_2, а саме: 5 листопада, 7 і 30 грудня 2009 року та 3 лютого і 4 березня 2010 року 2 314 076,74 грн, 2 305 183,99 грн, 2 300 708,74 грн, 2 309 919,09 грн, 2 305 183,99 грн.
Усього за період з 04.09.2009 до 04.03.2010 ПАТ « Родовід Банк » перерахував Особа_2 на її на поточний рахунок № НОМЕР_1 у ЗАТ « ЄБРФ » кошти з призначенням платежів «за оренду приміщень за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з договором б/н від 18.02.2009», в сумі 18 458 420,12 грн. Інформація про перерахування коштів Особі_2 з аналогічними датами і сумами наявна і в копії зведеного меморіального ордеру за 01.01.2009 по 09.04.2010 АТ « Родовід Банк », яку надав обвинувачений ОСОБА_12 (т. 27 а.220зв.-221зв.) 
Відповідно до виписок по рахункам ПАТ « Родовід Банк » здійснював облік нарахувань витрат по оренді приміщень за адресою: АДРЕСА_4 , згідно з договором б/н від 18.02.2009 як «Витрати на оперативний лізинг (оренду) службових приміщень».
50. Висновок експерта № 21018/15-45 від 28.04.2016 за результатами проведення судово-економічної експертизи експертом Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_78 (на підставі постанови від 06.05.2015 заступника начальника СВ управління з розслідування корупційних злочинів, скоєних службовими особами, які займають особливо відповідальне становище, Генеральної прокуратури України ОСОБА_79 , у кримінальному провадженні № 42014000000000443) (завірені копії, без 2, 3 сторінок висновку, т. 15 а. 4-26; копія (засвідчувальний напис загальний на останньому аркуші тому) всього висновку в т. 6 а. 126-143; завірені копії постанови, листування з експертною установою т. 13 а. 201-213) містить такі висновки: 
 
По першому питанню: Висновки акту Головного контрольно-ревізійного управління України № 05-21/59 від 27.04.2010 ревізії фінансово-господарської діяльності ПАТ « Родовід Банк » щодо перерахування в період з 01.09.2009 по 04.03.2010 коштів у сумі 18 458 420,12 грн ПАТ « Родовід Банк » на розрахунковий рахунок Особа_2 № НОМЕР_1 , відкритий в AT « Європейський банк раціонального фінансування », документально підтверджуються. 
Суд зауважує, що п. 40 Акта ревізії (див. п. 9 цього розділу, т. 13 а. 185-200) містить відомості про менший період, а саме з 01.09.2009 по 28.02.2010 та відповідно меншу суму - 16 153 236,13 грн, оскільки Акт не охоплює відомості про останній платіж від 04.03.2010 в сумі 2 305 183,99 грн. Тобто у Висновку експерта в дослідницькій частині враховані усі платежі, здійснені ПАТ « Родовід Банк » на розрахунковий рахунок Особи_2 у АТ « ЄБРФ ». Зазначені відмінності в Акті та у Висновку не впливають на правильність розрахунків загальної суми фактично перерахованих коштів в період з 01.09.2009 по 04.03.2010 коштів у сумі 18 458 420,12 грн ПАТ « Родовід Банк » на розрахунковий рахунок Особи_2.
По третьому питанню: Перерахування ПАТ « Родовід Банк » коштів у сумі 18 458 420,12 грн на розрахунковий рахунок Особи_2 № НОМЕР_1 у АТ « ЄБРФ » з призначенням платежів «за оренду приміщення за адресою: АДРЕСА_4 » - це безповоротне зменшення активів ПАТ « Родовід Банк ». При цьому безповоротне зменшення активів через перерахування ПАТ « Родовід Банк » коштів на розрахунковий рахунок Особи_2 № НОМЕР_1 у АТ « ЄБРФ » у сумі 18 458 420,12 грн, згідно з вимогами чинного законодавства, визнається шкодою (збитками) в судовому порядку.
51. Висновок № 10518/10-15 від 28.03.2011 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи експертами Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 (на підставі постанови від 12.11.2010 заступника начальника 4 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 , за матеріалами кримінальної справи № 1591) (т. 15 а. 235, 238-262) містить такі висновки:
 
1) ринкова вартість нежитлової будівлі з облаштуванням підземного автопаркінгу під літ. «А» по АДРЕСА_4 , загальною площею 6124,4 кв.м, з урахуванням ПДВ, становить:
- в цінах станом на 11 листопада 2008 року: 256 259 633 гривні;
- в цінах станом на 19 грудня 2008 року: 251 756 939 гривень;
- в цінах станом на 16, 18 лютого 2009 року: 210 635 867 гривень, 
- в цінах станом на 14 квітня 2009 року: 189 857 844 гривні,
- в цінах станом на 21 травня 2009 року: 182 798 480 гривень,
- в цінах станом на 14 серпня 2009 року: 183 703 550 гривень,
- в цінах станом на 18 лютого 2010 року: 180 94 066 гривень,
- в цінах станом на 12 листопада 2010 року: 155 452 280 гривень.
2) ринкова вартість оренди 1 кв.м нежитлової будівлі з облаштуванням підземного автопаркінгу під літ. «А» по АДРЕСА_4 , загальною площею 6124,4 кв.м, з урахуванням ПДВ, з округленням до цілих становить:
- в цінах станом на 11 листопада 2008 року: 390 гривень;
- в цінах станом на 19 грудня 2008 року: 364 гривні;
- в цінах станом на 16, 18 лютого 2009 року: 317 гривень, 
- в цінах станом на 14 квітня 2009 року: 306 гривень,
- в цінах станом на 21 травня 2009 року: 263 гривні,
- в цінах станом на 14 серпня 2009 року: 226 гривень,
- в цінах станом на 18 лютого 2010 року: 261 гривню,
- в цінах станом на 12 листопада 2010 року: 217 гривень.
Вказаний доказ демонструє те, що розмір орендної плати у підробленому договорі оренди (500,50 грн без ПДВ за 1 кв.м.) був майже вдвічі більшим за ринковий, що свідчить про очевидну мету вчинення злочину - протиправне збагачення осіб та виведення з банку протиправним шляхом якомога більшої суми грошей. 
Додатково слід зазначити, що вартість продажу Будівлі (65 млн грн) з боку ЗАТ « ЄБРФ » родичці Особи_2 та Особи_1 - ОСОБА_21 станом на 19.12.2009 року вочевидь не відповідала ринковій вартості, що визначена експертом в цінах станом на 19 грудня 2008 року у розмірі 251 756 939 гривень.
52. На підставі постанови заступника начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_34 про виїмку документів від 25.08.2010 та відповідно до протоколу від 03.09.2010 слідчий провів виїмку у приміщенні відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації , під час якої вилучено ряд документів, які подавало ЗАТ « ЄБРФ » та ВАТ « ЄБРФ » державному реєстратору для проведення реєстраційних дій. Ці документи використані як зразки під час проведення експертиз (зразки печаток ЗАТ « ЄБРФ » та ВАТ « ЄБРФ ») та постановою слідчого від 28.09.2010 визнані документами, що є джерелом доказів у справі, та приєднані до матеріалів кримінальної справи (т. 18 а. 47-179). 

 
IV.Мотиви неврахування судом окремих доказів сторони обвинувачення
 
Під час судового розгляду прокурор надав суду ряд матеріалів кримінального провадження, які суд з огляду на норму ст.85 КПК України вважає неналежними доказами, тобто ці матеріали не є такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, чи інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, або достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Такими матеріалами є:
1. Висновок № 5840/11-11/5841/11-11 від 15.07.2011 (завірена копія) за результатами проведення комісійної комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів експертами Київського НДІСЕ МЮ України ОСОБА_71 , 7 центру (Центру судових і спеціальних експертиз) Українського НДІСТСЕ СБ України ОСОБА_83 і ОСОБА_84 , начальником лабораторії криміналістичної експертизи ДНДЕКЦ МВС України ОСОБА_85 (на підставі постанови від 23.06.2011 старшого слідчого в ОВС2 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_86 , у кримінальній справі № 624) (т. 7 а. 231-232, 234-244), містить висновки про те, що:
 
1) встановити, ОСОБА_12 чи іншою особою виконано підпис навпроти напису « ОСОБА_12 » на останньому аркуші додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » (примірник вилучений під час обшуку у приміщенні ТОВ « РЕД »), не виявляється можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині Висновку.
2) встановити, ОСОБА_12 чи іншою особою виконано підписи навпроти напису « ОСОБА_12 » на останніх аркушах документів, які вилучені під час обшуку в приміщенні АТ « Родовід Банк »:
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- акту приймання-передачі від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 16.02.2009 до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », 
- не виявляється можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині Висновку.
3) встановити, ОСОБА_12 чи іншою особою виконано підписи на зворотній стороні останніх аркушів документів навпроти напису « ОСОБА_12 », які вилучені під час обшуку в приміщенні ВАТ « Родовід Банк »:
- договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк »;
- додаткової угоди № 2 від 25.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк », 
- не виявляється можливим з причин, вказаних у дослідницькій частині Висновку.
На с. 8-9 дослідницької частини Висновку вказано про таке.
При порівнюванні досліджуваних підписів зі зразками підпису ОСОБА_12 встановлені збіжності загального вигляду та транскрипції підпису, наведених у висновку загальних та деяких окремих ознак почерку.
Поряд зі збіжними ознаками в досліджуваних підписах та зразках підпису ОСОБА_12 встановлено розбіжності двох окремих ознак почерку. 
Встановити походження вказаних розбіжностей у досліджуваних підписах та зразках ОСОБА_12 за аналогічний період (є вони варіантами почерку самого ОСОБА_12 і пояснюються умовами виконання досліджуваних підписів у офіційних паперах /договорах тощо/ або є наслідком виконання цих підписів не ОСОБА_12 , а іншою особою) і визначити їх усталеність експерти не змогли у зв`язку з тим, що дані підписи конструктивно прості, мають малий обсяг графічного матеріалу, та варіаційністю зразків підпису ОСОБА_12 .
Що ж стосується вказаних збіжних ознак, то вони при наявності вказаних розбіжностей в жодному випадку не є достатніми не тільки для категоричного, але навіть для імовірного позитивного висновку про тотожність.
На підставі викладеного встановити, чи виконані підписи від імені ОСОБА_12 - навпроти напису « ОСОБА_12 » у наданих документах не виявляється можливим;
2. Постанова від 01.06.2011 старшого слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_87 у кримінальній справі № 624, якою вирішено провести відібрання експериментальних зразків підпису обвинуваченого ОСОБА_12 за клопотанням Українського НДІСТСЕ СБ України (надійшло 27.05.2011) у зв`язку із призначеною 29.03.2011 комісійною комплексною судово-почеркознавчою та судово-технічною експертизою документів. Відповідно до протоколу від 01.06.2011 відібрання експериментальних зразків підпису для експертного дослідження були відібрані експериментальні зразки підпису ОСОБА_12 на 20 аркушах (т. 7 а. 201, 202-222). Однак суду не надані відомості, під час проведення якої саме експертизи були використані ці зразки підписів ОСОБА_12 та, відповідно, не надано суду висновок такої експертизи;
 
3. Протокол від 02.09.2013 про відібрання зразків, у якому зазначено, що свідок ОСОБА_12 на виконання постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_88 від 02.09.2013 у кримінальному провадженні № 1201200000000029 від 21.11.2012 відмовився надавати експериментальні зразки свого підпису, пославшись на те, що раніше вже надав такі зразки більше ніж на 16 аркушах (т. 7 а. 10-12);
 
4. Оригінал довіреності від 07.06.2017, яку видав ОСОБА_12 і яку посвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_89 , з документами, на підставі яких вчинена нотаріальна дія. Ця довіреність отримана слідчим відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04.08.2017 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 та на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2017 (т. 9 а. 179-196). 
 
Ця довіреність складена через 7 років після закінчення вчинення кримінального правопорушення, не була і не могла бути використана як зразок під час виконання почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_12 , тому є неналежним доказом у розумінні ст.85 КПК України;
 
5. Оригінали довіреностей від 29.08.2016, які посвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_90 , у кількості 7 штук, та копії документів, на підставі яких вчинялись нотаріальні дії, зокрема довіреності, які видавались ОСОБА_12 у порядку передоручення. Ці документи отримані слідчим відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 01.08.2017 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 та на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.07.2017 (т. 9 а. 212-216, 217-218, 219-285). 
 
Ця довіреність складена через 6 років після закінчення вчинення кримінального правопорушення, не була і не могла бути використана як зразок під час виконання почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_12 , тому є неналежним доказом у розумінні ст.85 КПК України;
 
6. Копія Положення про Правління ВАТ « Родовід Банк », затверджене протоколом Загальних зборів акціонерів від 14.05.2005 (т. 17 а. 103-11, копія у т. 6 а. 61-69);
 
7. Копії частини документів (рішень, постанов, договорів, програм) щодо діяльності АТ « Родовід Банк » за період часу з 01.01.2009 по 31.12.2010, вилучених відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 06.12.2013 у Національному банку України (т. 17 а. 179-184, 191-193, 197-203, 279-318);
 
8. Частина матеріалів виконання доручення слідчого від 27.05.2010, направлені супровідним листом від 07.07.2010 Управління ДКЗЕД СБ України , стосовно ВАТ « ЄБРФ » (т. 18 а. 183-262, 268-309);
 
9. Постанова про проведення виїмки від 26.05.2010 та матеріали її виконання (протоколи виїмки із вилученими копіями документів, протокол огляду документів, постанова про визнання документів та приєднання їх до кримінальної справи) щодо будівництва та прийняття в експлуатацію будинку АДРЕСА_4 (т. 19 а. 61-122);
 
10. Постанова про проведення виїмки від 26.05.2010 та матеріали її виконання (протокол виїмки із вилученими копіями документів, протокол огляду документів, постанова про визнання документів та приєднання їх до кримінальної справи) щодо розпорядження КМДА від 16.02.2004 № 227 та всіх документів, на підставі яких воно прийняте (т. 19 а. 123-128);
 
11. Додатки до протоколу огляду від 02.04.2018 - наказ від 25.03.2013, протокол засідання комісії з розслідування причин та наслідків підтоплення від 16.04.2013 ПАТ « ЄБРФ », описи пошкоджених документів банку, акт від 12.04.2013 КП ЖЕК « Михайлівська » (т. 7 а. 50-64);
 
12. Копії платіжних доручень Особа_2 поданих АТ ЄБРФ » про перерахування коштів з її рахунку № НОМЕР_1 в період з 11.10.2007 до 28.01.2010 (т. 11 а. 134-149);
 
13. Документи, вилучені в Центральному державному архіві вищих органів влади, які склав і подав Особа_1 у 2005 році як кандидат у народні депутати України (т. 11 а. 153-163);
 
14. Дві ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2014 про допит у судовому засіданні свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_91 , супровідні листи щодо виготовлення стенограм допиту зазначених свідків та стенограми допиту свідка ОСОБА_19 , свідка ОСОБА_91 (т. 11 а. 197-234);
 
15. Клопотання слідчого від 23.06.2017 у кримінальному провадженні № 12013000000000507 від 27.08.2013, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2017 про задоволення клопотання і надання тимчасового доступу до документів щодо ОСОБА_12 , що містять банківську таємницю, і перебувають у володінні ПАТ « Альфа Банк », та лист-відповідь ПАТ « Альфа Банк » від 14.07.2017 про те, що ОСОБА_12 , ІПН НОМЕР_8 , не відкривав рахунки в цьому банку (т. 7 а. 109-116);
 
16. Протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 11.07.2017 з доданими документами, що підтверджують повноваження захисника ОСОБА_19 (т. 7 а. 117-130).

 
V.Мотиви неврахування судом доказів, відхилення заперечень сторони захисту щодо доказів сторони обвинувачення. Оцінка доводів сторони захисту.
 
5.1. Щодо твердження сторони захисту про повторне притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за одне й те ж саме кримінальне правопорушення
 
Під час судового розгляду, у судових дебатах обвинувачений ОСОБА_12 висловлював позицію, що зі сторони обвинувачення має місце повторне кримінальне переслідування його за одні й ті самі діяння.
Суд зауважує, що в ухвалі від 15.03.2024, постановленій під час підготовчого провадження, вже надавалась оцінка застереженням сторони захисту про начебто повторне притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за одні й ті ж самі кримінальні правопорушення, висловленим під час розгляду скарги захисника ОСОБА_13 від 22.02.2024 на постанову прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про скасування постанови про закриття кримінальної справи в частині від 03.07.2017. 
Суд повторює, що така позиція сторони захисту не відповідає обставинам кримінального провадження та нормам закону. Так, згідно з нормами ст. 19, п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України особа не може бути двічі обвинувачена або покарана за кримінальне правопорушення, за яким вона була виправдана або засуджена на підставі вироку суду, що набрав законної сили, та кримінальне провадження закривається в разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.
У статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплене право особи не бути притягненим до суду або покарання двічі. Зміст цього права полягає в тому, що нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави. Водночас наведені положення пункту першого статті не перешкоджають відновленню провадження у справі згідно із законом та кримінальною процедурою відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів чи в разі виявлення суттєвих недоліків у попередньому судовому розгляді, які могли вплинути на результати розгляду справи.
У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_12 притягнутий як обвинувачений за правилами КПК України 1960 року та в подальшому за правилами діючого КПК України йому повідомлено про підозру і щодо нього складено обвинувальний акт, який надійшов до Вищого антикорупційного суду й на підставі якого здійснювався цей судовий розгляд про обвинувачення ОСОБА_12 . Відомості про наявність іншого вироку, який набрав законної сили, щодо ОСОБА_12 по такому ж обвинуваченню або ухвалу суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню сторона захисту суду не надала. 
5.2. Щодо твердження сторони захисту про порушення правил підслідності кримінального провадження (клопотання обвинуваченого від 28.12.2025, т. 37 а. 198-203) 
 
Обвинувачений ОСОБА_12 посилається на те, що докази щодо нього були зібрані у межах досудового розслідування кримінальної справи та кримінального провадження щодо народного депутата Особи_1, яке здійснювали слідчі СБ України , МВС України та після початку роботи НАБУ у 2015 році та до 19.11.2019 - незаконно слідчі Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, хоча з самого початку досудового розслідування було відомо, що Особа_2 є народним депутатом України. Вважає, що були порушені передбачені ст. 216 КПК України правила підслідності кримінального провадження, у зв`язку з чим докази щодо нього в період до 19.11.2019 (до дати передачі матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_12 детективам НАБУ) зібрали неуповноважені не це особи (органи), що є підставою для визнання таких доказів недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України.
Суд не погоджується з такою думкою виходячи з наступного.
Матеріали досудового розслідування за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України у кримінальному провадженні № 42018000000000824 від 05.04.2018, обвинувальний акт в якому про обвинувачення ОСОБА_12 розглянутий цим судом, виділені 05.04.2018 з матеріалів досудового розслідування № 12013000000000507 від 27.08.2013 постановою прокурора у провадженні Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України. У постанові зазначено, що у кримінальному провадженні не встановлено підозрюваних, але є достатні підстави вважати, що злочин вчинено у тому числі службовою особою АТ « Родовід Банк » ОСОБА_12 . Також вирішено продовжити досудове розслідування виділеного кримінального провадження тим же органом, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, з якого виділено матеріали, - слідчим Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, оскільки в основному кримінальному провадженні № 12013000000000507 досудове розслідування розпочате 27.08.2013, тобто до квітня 2015 року (т. 3 а. 3-4).
Станом на 05.04.2018 діяли наведені нижче редакції норм КПК України 2012 року, які давали законні підстави прокурору прийняти 05.04.2018 рішення про продовження здійснення досудового розслідування у виділеному кримінальному провадженні № 42018000000000824 Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України.
Так, абзаци 1, 2 п, 1 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України передбачали, що до дня введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу (визначає підслідність кримінальних правопорушень за ДБР) повноваження щодо досудового розслідування здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, - щодо злочинів, передбачених частиною четвертою статті 216 цього Кодексу. Після введення в дію положень частини четвертої статті 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів Державного бюро розслідувань.
Абзаци 3, 4 цього ж пункту визначали, що до дня введення в дію частини п`ятої статті 216 цього Кодексу (визначає підслідність кримінальних правопорушень за НАБУ) повноваження щодо досудового розслідування передбачених нею злочинів здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом. Після введення в дію частини п`ятої статті 216 цього Кодексу розпочаті слідчими органів прокуратури кримінальні провадження продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування.
Відповідно до абзаців 3, 4 п. 1 Розділу Х «Прикінцеві положення» КПК України цей Кодекс набирає чинності через шість місяців з дня його опублікування, крім: частини четвертої статті 216 цього Кодексу, які вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом; частини п`ятої статті 216 цього Кодексу, яка вводиться в дію з дня початку діяльності Національного антикорупційного бюро України, але не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Кодексом.
КПК України від 13.04.2012 № 4651-VI набрав чинності 19.11.2012. Директор НАБУ призначений Указами Президента України від 16.04.2015 №217/2015 і №218/2015 утворено Національне антикорупційне бюро України та призначено Директора НАБУ. 
Отже, наведені правила перехідних та прикінцевих положень КПК України передбачали повноваження слідчих органів прокуратури здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень, які ч. 4, 5 ст. 216 КПК України віднесені до підслідності ДБР та НАБУ, після 19.11.2012 - дня набрання чинності КПК України та продовжувати розслідування у кримінальних провадженнях, розпочатих слідчими органів прокуратури, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років, після введення в дію положень частини четвертої статті 216 КПК України (для кримінальних правопорушень, підслідних ДБР), та до закінчення досудового розслідування, після введення в дію частини п`ятої статті 216 КПК України (для кримінальних правопорушень, підслідних ДБР).
У подальшому постановою заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора від 19.11.2019 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000000824 від 05.04.2018 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 1 ст. 366 КК України, доручено Національному антикорупційному бюро України (т. 5 а. 2-3). У цій постанові прокурор послався на те, що досудове розслідування неможливо закінчити до дня початку діяльності Офісу Генерального прокурора, і на п. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, ч. 5 ст. 215 КПК України.
Відповідно до правила абзацу 4 п. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (у редакції Закону № 113-IX від 19.09.2019 з урахуванням змін, внесених Законом № 187-IX від 04.10.2019, яка діє з 17.10.2019) після введення в дію частини п`ятої статті 216 цього Кодексу розпочаті слідчими органів прокуратури кримінальні провадження продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не пізніше дня початку діяльності відповідно Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур. Наказом Генерального прокурора № 351 від 23.12.2019 днем початку роботи Офісу Генерального прокурора було визначено 02.01.2020.
Здійснення досудового слідства слідчими органів Служби безпеки України у кримінальних справах № 1591 від 13.05.2010, у тому числі після об`єднання з нею інших порушених кримінальних справ щодо осіб у 2010, 2011 роках (12.11.2010 змінений реєстраційний номер на № 594), у виділеній з неї 17.03.2011 кримінальній справі № 624 щодо осіб, у тому числі Особи_1, ОСОБА_12 , відповідає правилам підслідності, визначеним у ст. 112 КПК України 1960 року (т. 3 а. 12-58).
Так, ч. 5 ст. 112 КПК України 1960 року визначено, що у справах про злочини, передбачені, серед інших, статтею 191 Кримінального кодексу України, досудове слідство провадиться тим органом, який порушив кримінальну справу. Якщо під час розслідування цих та інших справ будуть встановлені злочини, передбачені статтями 364, 365, 366, 367, 368, 369, 370 Кримінального кодексу України, пов`язані із злочинами, про які порушено справу, вони розслідуються тим органом, що порушив справу.
У частині 7 цієї ж статті передбачено, що якщо під час розслідування кримінальної справи буде встановлено інші злочини, вчинені особою, щодо якої ведеться слідство, або іншою особою, якщо вони пов`язані зі злочинами, вчиненими особою, щодо якої ведеться слідство, і які не підслідні тому органу, який здійснює у справі досудове слідство, то у разі неможливості виділення цих матеріалів в окреме провадження прокурор, який здійснює нагляд за досудовим слідством, своєю постановою визначає підслідність всіх цих злочинів.
Кримінальна справа № 1591 від 13.05.2010 порушена за ч. 5 ст. 191 КК України слідчим органу СБ України. У подальшому з нею об`єднували кримінальні справи, порушені так само слідчим органу СБ України за ст. 191, 364, 365, 366, 209 КК України. Постановою від 22.02.2011 прокурор Генеральної прокуратури України, який здійснював нагляд за досудовим слідством, визначив підслідність злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366 та ч. 3 ст. 209 КК України, які вчинені Особою_1, яка є народним депутатом України, за Головним слідчим управлінням СБ України. 
На підставі наведеного вище суд дійшов висновку, що здійснення досудового слідства у кримінальних справах слідчими органів СБ України за правилами КПК України 1960 року, здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях слідчими органів прокуратури за правилами КПК України 2012 року відбувалось з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства про підслідність, які були чинні у відповідний період часу. У зв`язку з цим суд не вбачає підстав для визнання доказів, зібраних уповноваженими на те органами досудового слідства, недопустимими, як про це просив обвинувачений ОСОБА_12 

5.3 Щодо твердження сторони захисту про закінчення строків досудового слідства у кримінальних справах та строку досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_12 , що має наслідком недопустимість зібраних доказів 
 
5.3.1 Під час виступу в судових дебатах захисник ОСОБА_14 (с. 58-61 дебатів від 25.09.2025, у суді вх. № 10691/26-Вх 05.03.2026) аргументував, що порушені строки досудового слідства у кримінальних справах, які визначались КПК України 1960 року. Так, на його переконання, починаючи із первісної кримінальної справи № 1591, порушеної 13.05.2010 стосовно ОСОБА_19 за ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, інших кримінальних справах, що були об`єднані з первісною, та у кримінальній справі № 594 (номер після перереєстрації справи № 1591 у ГСУ СБУ), строки досудового розслідування закінчились ще 13.07.2010, оскільки не були продовжені строки досудового слідства та слідство не зупинялось. Постановою від 20.12.2010 у кримінальній справі № 594 строки досудового слідства продовжені до 11 місяців - до 13.04.2011, але сторона обвинувачення не надала відповідних постанов про продовження строку досудового слідства після 13.04.2011 у цій кримінальній справі, тому подальше досудове слідство і збір доказів були незаконними, всі докази, отримані після цієї дати, є недопустимими. 
 
Такі доводи захисника суд відхиляє з таких мотивів. 
Питання строків досудового слідства в період розслідування кримінальної справи № 1591, у подальшому перереєстрованої за № 594, та виділеної з неї 17.03.2011 кримінальної справи № 624 регулювалось нормами статті 120 КПК України 1960 року (зі змінами). Ця стаття визначала, що досудове слідство у кримінальних справах повинно бути закінчено протягом двох місяців. В цей строк включається час з моменту порушення справи до направлення її прокуророві з обвинувальним висновком чи постановою про передачу справи до суду для розгляду питання про застосування примусових заходів медичного характеру або до закриття чи зупинення провадження в справі. Цей строк може бути продовжено районним, міським прокурором, військовим прокурором армії, флотилії, з`єднання, гарнізону та прирівняним до них прокурором у разі неможливості закінчити розслідування - до трьох місяців.
В особливо складних справах строк досудового слідства, встановлений частиною 1 цієї статті, може бути продовжено прокурором Автономної Республіки Крим, прокурором області, прокурором міста Києва, військовим прокурором округу, флоту і прирівняним до них прокурором або їх заступниками на підставі мотивованої постанови слідчого - до шести місяців.
Далі продовжувати строк досудового слідства можуть лише у виняткових випадках Генеральний прокурор України або його заступники.
При поверненні судом справи на додаткове розслідування, а також відновленні закритої справи строк додаткового слідства встановлюється прокурором, який здійснює нагляд за слідством, в межах одного місяця з моменту прийняття справи до провадження. Дальше продовження зазначеного строку провадиться на загальних підставах.
Правила, викладені в цій статті, не поширюються на справи, в яких не встановлено особу, що вчинила злочин. Перебіг строку слідства в таких справах починається з дня встановлення особи, яка вчинила злочин.
На основі матеріалів кримінального провадження (т. 3 а. 12-58) становлено такі обставини.
13.05.2010 була порушена кримінальна справа № 594 слідчим відділом Управління СБ України в м. Києві за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 19 КК України, щодо ОСОБА_19 
27.05.2010 щодо ОСОБА_19 цим же органом досудового слідства порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, яку об`єднано в одному провадженні з кримінальною справою № 1591.
01.07.2010 порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_91 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, яку об`єднано в одному провадженні з кримінальною справою № 1591.
18.08.2010 порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_19 та ОСОБА_91 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, яку об`єднано в одному провадженні з кримінальною справою № 1591.
21.10.2010 порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_19 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, яку об`єднано в одному провадженні з кримінальною справою № 1591.
10.11.2010 кримінальну справу № 1591 передано за підслідністю зі слідчого відділу Управління СБ України в м. Києві до Головного слідчого управління СБ України , 12.11.2010 кримінальну справу прийняв до свого провадження заступник начальника 4 відділу 1 Управління ГСУ СБ України ОСОБА_92 і того ж дня кримінальна справа зареєстрована в обліково-довідковій службі СБ України за новим № 594.
20.12.2010 порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_93 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, яку об`єднано в одному провадженні з кримінальною справою № 594.
22.02.2011 порушена кримінальна справа щодо Особи_1 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст.27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_94 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яку об`єднано в одному провадженні з кримінальною справою №594.
17.03.2011 із кримінальної справи № 594 виділено в окреме провадження кримінальну справу щодо Особи_1 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст.27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_93 та ОСОБА_12 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_94 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у вигляді 109 томів та інших документів, та присвоєно кримінальній справі реєстраційний номер 624.
Відповідно до постанови від 20.12.2010 про порушення клопотання про продовження строку досудового слідства у кримінальній справі № 594 заступник Генерального прокурора України ОСОБА_95 продовжив 23.12.2010 строк досудового слідства до 11 місяців, тобто до 13.04.2011. Мотивувальна частина цієї постанови містить відомості про те, що строки досудового слідства у кримінальній справі № 1591 (перереєстрованій 12.11.2010 за № 594) були вчасно продовжені уповноваженими прокурорами, як це передбачено наведеними нормами ч. 2, 3 ст. 120 КПК України 1960 року, а саме: 12.07.2010 - до чотирьох місяців (до 13.09.2010) заступником прокурора м. Києва; 07.09.2010 - до шести місяців (до 13.11.2010) заступником прокурора м. Києва; 03.11.2010 - до восьми місяців (до 13.01.2011) першим заступником Генерального прокурора України. 
Отже, на основі наявних у матеріалах судового провадження процесуальних рішень встановлено, що в період із 13.05.2010 до 13.04.2011 строки досудового слідства у кримінальній справі № 1591 (перереєстрованій 12.11.2010 за № 594), а також у виділеній з неї кримінальній справі № 624 не закінчились, тобто твердження захисника про протилежне спростоване. У зв`язку із наведеним відсутні фактичні та правові підстави для визнання недопустимими доказів, зібраних стороною обвинувачення у вказаний період у зазначених кримінальних справах.
5.3.2 Під час виступу в судових дебатах захисник ОСОБА_14 (с. 61-87 дебатів від 25.09.2025, у суді вх. № 10691/26-Вх 05.03.2026) висловив позицію, що перелічені ним докази, що отримані детективом НАБУ відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.05.2023, є недопустимими на підставі ч. 1 ст. 86 КПК України, оскільки отримані в порушення ст. 113 КПК України, і суд не може використовувати їх як доказ винуватості ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень. 
 
Свою позицію обґрунтував тим, що на час звернення детектива до слідчого судді із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів 31.03.2023, постановлення слідчим суддею 05.04.2023 ухвали про задоволення клопотання та здійснення такого тимчасового доступу у кримінальному провадженні № 42018000000000824 від 05.04.2018 щодо ОСОБА_12 закінчились строки досудового розслідування як до повідомлення особі про підозру, визначені п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України (у редакції станом на 24.08.2023 - дату, що передує дню завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні), - 28.11.2015, так і строк після дня повідомлення ОСОБА_12 про підозру, визначений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України (у редакції станом на 24.08.2023), - 06.02.2019, з урахуванням неодноразових зупинення і відновлення досудового розслідування. Додатково зауважує, що в період із 24.06.2019 до 25.08.2023 досудове розслідування було зупинене, тому сторона обвинувачення не мала права отримати тимчасовий доступ до речей і документів в цей період. 
Також захисник вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_12 надійшов до суду поза строком досудового розслідування, у зв`язку з чим суд має прийняти рішення про виправдання ОСОБА_12 . 
На переконання суду, така позиція захисника є неспроможною з огляду на таке. 
Захисник ОСОБА_14 послався на норми частин першої-третьої статті 219 КПК України в редакції станом на 24.08.2023 - дату, що передує дню завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000000824 від 05.04.2018 щодо ОСОБА_12 . У вказаній редакції норми ч. 1-3 ст. 219 передбачали таке:
1) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження;
2) строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину; 
3) з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Однак до кримінального провадження № 42018000000000824 від 05.04.2018 наведені норми ч. 1, 2 ст. 219 КПК України (у редакції станом на 24.08.2023) не підлягають застосуванню. 
У витязі з ЄРДР № 42018000000000824 від 05.04.2018 (т. 3 а. 12-2а), про що слушно зазначив сам захисник у дебатах, у графі «Дата та час внесення до ЄРДР відомостей про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» вказано, що відомості про кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 366 КК України внесені 28.05.2014 (№ 1 у витязі), а відомості про кримінальне правопорушення з попередньою кваліфікацією за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України внесені 07.12.2016 (№ 2 у витязі). Саме кримінальне провадження № 42018000000000824 було виділене постановою прокурора від 05.04.2018 із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12013000000000507 від 27.08.2013.
Станом на 28.05.2014 і на 07.12.2016 діяла первісна редакція ст. 219 КПК України, що регулювала питання строків досудового розслідування. Згідно з ч. 1 цієї статті (у редакції на вказані дати) досудове розслідування повинно бути закінчено: протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. І за правилом ч. 3 статті строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у строки, передбачені цією статтею.
Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 були внесені зміни, що введені в дію 16.03.2018, згідно з якими частина перша ст. 219 КПК України викладена в новій редакції, яка визначала, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості (п. 2); вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину (п. 3). І д осудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Частина третя статті також була викладена в новій редакції, згідно з якою строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею включається у строки, передбачені цією статтею.
Однак відповідно до пункту 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 наведені зміни до ч. 1, 3 ст. 219 КПК України не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. 
Отже, оскільки відомості про розслідувані кримінальні правопорушення у кримінальному провадженні № 42018000000000824 внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань до введення в дію змін, передбачених Законом № 2147-VIII від 03.10.2017, то в цьому кримінальному провадженні в періоди з 28.05.2014 і з 07.12.2016 до 05.04.2018 (до дня пред`явлення ОСОБА_12 підозри) строк досудового розслідування взагалі не був передбачений КПК України та не обраховувався. 
Тобто аргумент захисника про закінчення строку досудового розслідування 28.11.2015 є безпідставним і суд його відхиляє.
З приводу строку досудового розслідування після дня повідомлення ОСОБА_12 про підозру - з 05.04.2018, то відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України (у первісній редакції статті) такий строк становив два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, тобто закінчувався 05.06.2018. Водночас у кримінальному провадженні № 42018000000000824 досудове розслідування неодноразово зупинялось і відновлювалось (т. 10 а. 119-120, 178, 180-181, 183, 185-186, 188, 190-191, 193, 195-196, 198, 200-201, т. 5 а. 128-129, 131-138, т.42 а. 166-168), у зв`язку з чим на підставі ч. 3 (у первісній редакції, нині - ч. 5) ст. 219 КПК України відповідні строки із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включались у зазначений строк досудового розслідування. 
У кримінальному провадженні № 42018000000000824 винесені постанови про зупинення досудового розслідування і постанови про відновлення досудового розслідування, у зв`язку з якими строки між ними не підлягають включенню до строку досудового розслідування, а саме: 
18.05.2018 - постанова про зупинення, використаний строк досудового розслідування становив 1 місяць 13 днів, залишалось - 18 днів, 
24.05.2018 - постанова про відновлення і 25.05.2018 - про зупинення, використано 2 дня, залишилось 16 днів,
11.07.2018 - про відновлення і того ж дня 11.07.2018 - про зупинення, використано 1 день, залишилось 15 днів,
24.07.2018 - про відновлення і того ж дня 24.07.2018 - про зупинення, використано 1 день, залишилось 14 днів,
24.10.2018 - про відновлення і того ж дня 24.10.2018 - про зупинення, використано 1 день, залишилось 13 днів,
05.02.2019 - про відновлення і 08.02.2019 - про зупинення, використано 4 дні, залишилось 9 днів,
24.06.2019 - про відновлення і того ж дня 24.06.2019 - про зупинення, використано 1 день, залишилось 8 днів,
25.08.2023 -- про відновлення і того ж дня 25.08.2023 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, використано 1 день, залишилось 7 днів строку досудового розслідування.
Відповідно до ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.12.2023 у справі № 991/10692/23 стороні захисту - ОСОБА_12 та усім його захисникам встановлений строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні до 30.01.2024 включно. Строк ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, із 26.08.2023 до 30.01.2024 не включається до строку досудового розслідування.
Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_12 був складений, затверджений і надійшов до Вищого антикорупційного суду 31.01.2024. 
Отже, на день надходження обвинувального акта до суду строк досудового розслідування не закінчився у кримінальному провадженні № 42018000000000824. Тобто доводи захисника про надходження обвинувального акта до суду поза строком досудового розслідування не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. 

З приводу висловлених захисником ОСОБА_14 заперечень проти долучення та врахування судом постанов від 11.07.2018 про зупинення та від 24.07.2018 про відновлення досудового розслідування, які прокурор ОСОБА_11 надав суду в засіданні 17.03.2026, суд зазначає таке.
Як зазначено вище, аргументи про закінчення строків досудового розслідування у кримінальному провадженні та свої розрахунки цих строків захисник ОСОБА_96 навів та озвучив лише на стадії судових дебатів у засіданні 03.03.2026. 
Суд не вбачає порушень прав сторони захисту через надання прокурором через незначний проміжок часу після виступу захисника з цих питань відповідних процесуальних рішень, які мають значення для спростування нових доводів захисту, та долучення їх судом до матеріалів кримінального провадження, адже обвинувачений та його адвокати мали достатньо часу для формування та висловлення власної позиції щодо цих постанов до закінчення судового розгляду і виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. 
Щодо можливості врахування судом наданих прокурором постанов від 11.07.2018 і від 24.07.2018 суд застосовує сталу практику Верховного Суду про те, що самі по собі процесуальні рішення, такі як постанови і доручення, ухвалені під час досудового розслідування, судові рішення, витяги з ЄРДР, а також змагальні документи (клопотання, заяви, скарги тощо) не можуть оцінюватися з погляду допустимості, оскільки не є доказами у значенні статті 84 КПК України (постанови від 01.02.2022 у справі № 311/1211/18, від 13.06.2023 у справі № 520/2703/17, від 18.02.2025 у справі № 495/263/17). Відсутність інформації про зазначені дві постанови в розділі ІІ «Прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення» реєстру матеріалів досудового розслідування та не надання їх раніше стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України, не впливає на законність та обґрунтованість цих постанов, на можливість посилатись на них у вироку. 
Висловлену захисником ОСОБА_14 думку про те, що ці постанови сфальшовані стороною обвинувачення, суд розцінює як припущення, що не мають об`єктивного підтвердження іншими матеріалами судового провадження. Так, суду надані оригінали постанов від 11.07.2018 і від 24.07.2018, які містять підписи уповноважених службових осіб. Відповідно до наданої прокурором роздруківки із ЄРДР з інформацією про рух кримінального провадження № 42018000000000824 (т.42 а.с.164) під порядковими номерами 7, 8, 9, 10, 12, 13, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 25, 30 наявні відомості про кожну із наведених вище в цьому підпункті вироку постанов про зупинення і про відновлення досудового розслідування, у тому числі від 11.07.2018 і від 24.07.2018 (під № 12, 13). У колонці «Дата та час дії» зазначені дати внесення відомостей до ЄРДР, що співпадають із датами постанов. Жодних розумних доводів про те, що такі відомості в ЄРДР могли бути доповнені в певний спосіб після відповідних дат (11.07.2018 і 24.07.2018), сторона захисту не навела. За таких обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість заперечень сторони захисту про фальшування постанов від 11.07.2018 і від 24.07.2018.
5.4. Щодо клопотань сторони захисту про недопустимість доказів та щодо заперечень на докази сторони обвинувачення
 
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 надіслав суду ряд клопотань, у яких просив визнати недопустимими повністю або в частині докази, які прокурор подав на підтвердження висунутого обвинувачення, та пояснень, у яких зазначав свою думку про значення доказів сторони обвинувачення, а також надіслав суду копії документів з інших кримінальних проваджень, які просив урахувати як докази сторони захисту на спростування обвинувачення.
Згідно зі статтею 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України). 
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України). Критерії для визнання доказів недопустимими передбачені у статтях 87-88-1 КПК України.
Відповідно до п. 8 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.
У період до набрання чинності КПК України від 13.04.2012 № 4651-VI, тобто до 19.11.2012, діяв Кримінально-процесуальний кодекс України (затверджений Законом Української РСР від 28.12.1960, із наступними змінами). Загальні правила збирання і подання доказів, проведення слідчих дій, повноважень органів досудового розслідування і прокурора під час досудового слідства були врегульовані нормами статей 66, глави 11, глав 14-18 КПК України 1960 року.

5.4.1. Клопотання № 24-04-2024 та від 20.07.2024, від 20.11.2024 про визнання Акта КРУ № 05-21/107БТ від 08.07.2010 частково недопустимим та недостовірним (т. 4 а. 48-76, т. 16 а. 21-43, т. 24 а. 80-85)
 
У клопотанні обвинувачений ОСОБА_12 просить визнати недостовірними та недопустимими доказами відомості, зазначені у розділах (частинах) 2 «Обґрунтованість складання плану фінансового оздоровлення банку (бізнес-плану) та стан їх фактичного виконання» (с. 4-8), 7 «Правильність, повнота та законність нарахування доходів та витрат. Правильність визначення фінансових результатів та використання банком прибутку» (с. 68-91) Акта КРУ та Довідку «Про результати комісійної перевірки фінансово-господарської діяльності ПАТ « Родовід Банк » за період з 01.06.2009 по 01.04.2010» (с. 3-5, 9-10, 19-22).
Відповідно до другого речення частини шостої ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України (тимчасовий адміністратор) має право надавати Міністерству фінансів України інформацію, яка містить банківську таємницю щодо банків, участь у капіталізації яких бере держава.
Головне контрольно-ревізійне управління України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів. ГоловКРУ відповідно до покладених на нього завдань проводить у підконтрольних установах (зокрема у суб`єктах господарювання державного сектору економіки) ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, стану і достовірності бухгалтерського обліку і фінансової звітності. Для виконання вказаного повноваження ГоловКРУ має право одержувати від Національного банку і його установ, інших банків та кредитних установ необхідні відомості, копії документів, довідки про банківські операції та залишки коштів на рахунках об`єктів, що ревізуються, а від інших підприємств та організацій, у тому числі недержавної форми власності, що мали правові відносини із зазначеними об`єктами, - довідки і копії документів про операції і розрахунки з підприємствами, установами та організаціями (п. 1, підпункт 1 п. 3, підпункт 4 п. 4, підпункт 6 п. 5 Положення про Головне контрольно-ревізійне управління України, затверджене постановою КМУ від 27.06.2007 № 884, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 03.12.2008 № 1053).
Суб`єктами господарювання державного сектора економіки згідно з ч. 2 ст. 22 Господарського кодексу України є суб`єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб`єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує 50 % чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб`єктів.
Зважаючи на те, що із 17.07.2009 Мінфін є основним акціонером з часткою 99,97 % статутного капіталу ПАТ « Родовід Банк », то відповідно до наведених норм законодавства станом на час проведення перевірки ГоловКРУ (з 08.04.2010 до 05.07.2010 із перервами) цей Банк відносився до суб`єктів господарювання державного сектору економіки, у зв`язку із чим ГоловКРУ було уповноважене здійснити ревізію фінансово-господарської діяльності ПАТ « Родовід Банк » і мало право доступу до всієї документації, яка стосувалася діяльності самого Банку та його правовідносин і розрахунків із контрагентами.
За таких умов суд вважає доводи сторони захисту про те, що під час ревізії ГоловКРУ не мало права доступу до документів ПАТ « Родовід Банк », які містять банківську таємницю, такими, що засновані на неправильному розумінні фактичних обставин і правових підстав проведення ревізії, у зв`язку з чим відхиляє такі доводи обвинуваченого.
Відомості, які наявні в Акті ревізії від 08.07.2010 № 05-21/107/БТ та про які суд зазначив у п. 8 розділу ІІІ вироку, підтверджуються іншими дослідженими документами, у тому числі тими, на які є посилання в тексті Акту.
Отже, суд не вбачає підстав для визнання зазначеного Акту ревізії недостовірним і недопустимим доказом в частині, про що клопотав обвинувачений ОСОБА_12 . 
5.4.2. Клопотання від 21.05.2024 щодо недопустимості висновку експертизи від 08.04.2016 № 21018/15-45 КНДІСЕ (т. 8 а. 16-51)
 
Доводи обвинуваченого ОСОБА_12 щодо недопустимості висновку експерта (зазначений у п. 50 розділу ІІІ вироку) є неспроможними з таких підстав.
У межах цього кримінального провадження значення мають висновки експерта виключно по першому і третьому питанням, які стосуються перерахунку коштів банком на користь Особи 2, тому усі доводи і твердження ОСОБА_12 щодо двох інших питань та розрахунків банку із ТОВ « АК Інжиніринг » суд відхиляє як такі, що не стосуються висунутого йому обвинувачення. 
Висновок експерта № 21018/15-45 від 28.04.2016 в частині загальної суми коштів (18 458 420,12 грн), які перераховані ПАТ « Родовід Банк » на підставі договору оренди від 18.02.2009 у період з 04.09.2009 по 04.03.2010 на банківський рахунок власника приміщень ОСОБА_97 , ґрунтується (сторінки 11-12 висновку) на первинних банківських документах - виписках про рух коштів по рахункам ПАТ « Родовід Банк » № НОМЕР_2 і № 36784000000000 та копіях меморіальних ордерів (п. 49 розділу ІІІ вироку), які є належними і допустимими доказами. Доводи обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що у висновку експерт опирається як на первинне джерело інформації на акт КРУ № 05-21/59 від 27.04.2010 є безпідставними, так як експерт не посилається на цей документ як джерело даних про здійснені розрахункові операції під час здійснення власних розрахунків.
Наведений на сторінці 12 розрахунок загальної суми у 18 458 420,12 грн, перерахованої з 04.09.2009 по 04.03.2010, є арифметично правильним. Аргумент захисту, що сума 18 458 420,12 грн включає податок на доходи фізичних осіб, який банк утримав як податковий агент, тому остаточна сума, що надійшла орендодавцю (Особі_2) після утримання податку становить 17 305 683,75 грн, є хибним і суперечить платіжним документам, на які посилається експерт у дослідницькій частині висновку. Так, у виписках по рахункам ПАТ « Родовід Банк » та у меморіальних ордерах щодо кожної фактично перерахованої на користь Особи_2 суми у призначенні платежу зазначені суми вже утриманого податку із нарахованих сум орендної плати. Відповідні суми утриманого податку були сплачені окремими платіжками на рахунок № НОМЕР_9 , призначення «ПДФО з доходу (ІПН НОМЕР_5 ) із суми …» перед перерахунком коштів Особі_2, відомості про це наявні у виписках по рахунках ПАТ « Родовід Банк ». У дослідницькій частині висновку на с. 12 експерт окремо зазначив кожну утриману як податок суму з орендних платежів - загальна сума складає 3 257 368,27 грн, і зазначив дати, коли ці суми податку були перераховані. У висновку експерт не додавав суму утриманого податку до суми, яка перерахована Особі_2, як про це помилково стверджує у своєму клопотанні обвинувачений.
5.4.3 Щодо тверджень про недопустимість і недостовірність показань представника потерпілого
 
Щодо клопотання № 17-05-2024 від 17.05.2024 ОСОБА_12 про визнання показань представника ФГВФО ОСОБА_15 частково недопустимими та недостовірними (т. 4 а. 84-96), то суд зазначає, що суд не брав до уваги в якості доказу показання представника потерпілого ОСОБА_15 в тій частині озвучених ним відомостей, які є його думкою щодо обставин перерахування коштів ПАТ « Родовід Банк » на користь Особи_2, викладених в Акті КРУ № 05-21/107БТ від 08.07.2010, та щодо статусу ОСОБА_12 як посадової особи банку в період з 16.03.2009 до вересня 2009 року.
5.4.4 З приводу заперечень і пояснень від 11.06.2024 (т. 12 а. 19-23), від 19.06.2024 (т. 12 а. 25-27) та від 09.07.2024 (т. 14 а. 15-19), від 26.07.2024 (т. 16 а. 52-55) щодо представлених доказів у справі щодо фінансового моніторингу
 
Аргументи, заперечення обвинуваченого ОСОБА_12 , так само як і пояснення прокурора, з приводу того, що в деяких документах, складених у ЗАТ « ЄБРФ » під час відкриття 02.12.2005 Особі_2 банківського рахунку № НОМЕР_1 , була допущена/зроблена помилка в останній цифрі ідентифікаційного номера вказаної особи - « НОМЕР_5 » замість « НОМЕР_4 », - для ймовірного уникнення фінансового моніторингу банківських операцій цього клієнта, суд не бере до уваги, оскільки така обставина не має значення для цього кримінального провадження. Так, на підставі банківських документів (виписок по банківським рахункам, меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки) однозначно і безсумнівно встановлено, що АТ « Родовід Банк » перерахував кошти з призначенням платежу «орендна плата» на користь Особи 2 з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 (вказаний правильно та належить Особі_2) (детально про це зазначено у п. 48, 49 розділу ІІІ). Також суд зауважує, що в заяві на видачу готівки № 0809/01 від 07.09.2009 (т. 11 а. 124) ідентифікаційний номер Особи_2 вказаний правильно.
5.4.5 Клопотання № 003 від 15.06.2024 про визнання доказів недопустимими (т. 12 а. 32-67)
 
ОСОБА_12 просив виключити як доказ висновок експертів № 16182?16185/17-32 від 03.10.2017 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи (п. 26 розділу ІІІ), зазначивши такі аргументи (суд наводить у вироку лише ті аргументи, які стосуються цього кримінального провадження): 1) експертиза була проведена з порушеннями; 2) ОСОБА_12 надав медичні документи щодо неспроможності підписати документи через травму правої руки і синдром Рейно; 3) були використані різні типи зразків підпису ОСОБА_12 (сторінка 3 експертизи), хоча прокурор стверджував, що експерти не використовували вільні зразки підписів ОСОБА_12 ; 4) підписи на довіреностях, вилучених у 2017 році, не належать ОСОБА_12 , підтвердженням чого є новий паспорт ОСОБА_12 і докази його відсутності під час підписання довіреностей; 5) використано підпис брата ОСОБА_12 для експертизи.
Суд відхиляє аргументи захисту щодо недопустимості висновку експертизи як такі, що спростовуються фактичними обставинами провадження та змістом самого висновку.
Так, під час проведення експертизи (с. 4-5 висновку - т. 7 а. 137зворот-138) для порівняльного дослідження надані зразки підпису та почерку ОСОБА_12 : вільні - у довіреностях ПАТ « Родовід банк » (наведений перелік із зазначенням дат, номерів довіреностей за період з 06.08.2008, 07.08.2008, 08.08.2008, 11.08.2008, 13.08.2008, 05.12.2008, 10.12.2008, 11.12.2008, 15.12.2008, 16.12.2008), у картці зі зразками підписів (від 18.02.2009 - т. 7 а. 200), у довіреностях, посвідчених нотаріально в період з 05.02.2007 по 25.03.2009; умовно-вільні у довіреностях від 02.04.2010 (т. 9 а. 14), 01.09.2010 (т. 9 а. 296) (п. 28, 29 розділу ІІІ). У наведеному у висновку переліку використаних зразків підписів відсутня згадка про довіреність від 06.06.2008 № 2590, яку видав ОСОБА_98 (брат ОСОБА_12 ) (т. 9 а. 63). 
З приводу двох довіреностей від 06.06.2008 № 2588, від 06.06.2008 № 2587 (т. 9 а. 26, 27), які є в переліку документів з вільними зразками підписів ОСОБА_12 і щодо яких останній заперечує, що на них стоїть його підпис, суд ураховує таке. Сторона захисту не надала суду доказів, які би свідчили про виконання підпису на нотаріально посвідчених довіреностях № 2588 і № 2587 не ОСОБА_12 , а іншою особою. Зі змісту висновку експертів від 03.10.2017 (дослідницької частини, у якій зазначені характерні загальні та суттєві окремі ознаки досліджуваних підписів, які в кожному випадку утворюють індивідуальну сукупність, достатню для висновку про виконання підпису однією особою, та ілюстративної таблиці № 2 до висновку, у якій відмічені збіжні окремі почеркові ознаки у зразках підписів в інших документах) не вбачається, що підписи в довіреностях № 2588 і № 2587 мали будь-який вплив на зроблені експертами висновки про виконання підписів у досліджуваних документах саме ОСОБА_12 , а не іншою особою.
5.4.6 Клопотання від 16.07.2024, від 30.07.2024 про визнання доказу частково недопустимим і недостовірним (т. 16 а. 1-3, 57-59)
 
Ці клопотання обвинуваченого ОСОБА_12 суд відхиляє, оскільки відомості з декларації Особи_1 про доходи, зобов`язання фінансового характеру та майновий стан державного службовця та особи, яка претендує на зайняття посади державного службовця, щодо себе та членів своєї сім`ї за 2009 рік (т. 11 а. 179-180) суд взяв до уваги виключно в контексті того, що Особа_1 був у певний проміжок часу Народним депутатом України, про що зазначено в розділі ІІІ вироку щодо суб`єктів кримінальних правопорушень. Будь-які інші відомості, зокрема про задекларовані доходи членів сім`ї Особа_1, суд вважає такими, що не стосуються обставин кримінальних правопорушень і відповідно не мають будь- якого доказового значення.
5.4.7 Пояснення від 18.07.2024 (т. 16 а. 5-18), від 31.12.2024 (т. 25а. 205-214) щодо наявності в тимчасового адміністратора ОСОБА_19 повноважень укладати договори оренди приміщень
 
Суд виключив із формулювання обвинувачення ОСОБА_12 , яке суд визнав доведеним, посилання сторони обвинувачення в обвинувальному акті на те, що Особа_1 «…достовірно знаючи, що ОСОБА_19 не мав права без погодження з Національним банком України укладати договори оренди нових об`єктів», у зв`язку з некоректністю такого твердження, відсутністю прямих заборон у законодавстві, що регулювало повноваження тимчасового адміністратора банку, на укладення від імені банку договорів оренди нових об`єктів. Виключення такої обставини щодо Особи_1 із формулювання доведеного обвинувачення не впливає на зміст і обсяг обвинувачення ОСОБА_12 в цьому кримінальному провадженні. 
Також суд вважає необхідним зазначити, що письмові пояснення ОСОБА_12 від 18.07.2024 з приводу вказаної обставини і повноважень НБУ, правового регулювання погодження, затвердження кошторису витрат тимчасової адміністрації банку та його впливу на свободу розсуду тимчасового адміністратора щодо укладання договорів оренди нових об`єктів є суперечливими, заплутаними, містять посилання на протокол допиту обвинуваченого ОСОБА_19 від 29.10.2010, який не може бути доказом у цьому кримінальному провадженні, та не містять відомостей, які би впливали на доведеність висунутого ОСОБА_12 обвинувачення в цілому або в певній частині. 
Окрім того, суд зауважує, що п. 5.6 глави 5 розділу V Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства (затверджене Постановою Правління НБУ № 369 від 28.08.2001, пункт у редакції Постанови НБУ № 476 ( z0093-09 ) від 30.12.2008) визначено, що через 20 днів після його призначення тимчасовий адміністратор зобов`язаний надати Національному банку кошторис витрат тимчасової адміністрації на поточний рік із поквартальною та помісячною розбивкою. До двадцятого числа останнього місяця поточного року тимчасовий адміністратор надає кошторис витрат на наступний рік. Кошторис витрат затверджується Комісією Національного банку .
У підпункті 1 п. 5 розділу ІІІ вироку зазначено, що саме такий кошторис витрат тимчасової адміністрації ВАТ « Родовід Банк » на червень-грудень 2009 року затверджений рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України від 02.07.2009 № 332 (т. 17 а. 176-177). Цей кошторис, зокрема, передбачав витрати на оперативний лізинг (оренду) на вказаний період у сумі 23 073,40 тис. грн. Відомості про покриття витрат на оренду яких конкретно об`єктів була передбачена ця сума і чи належала до таких об`єктів будівля по АДРЕСА_4 , суду не надані. Також у наданих сторонами документах відсутні відомості про те, чи передбачені у кошторисі витрати на оперативний лізинг (оренду) у сумі 23 073,40 тис. грн включають у себе витрати банку на здійснення ремонтів об`єктів оренди. Проте зміст пункту 2 зазначеного рішення від 02.07.2009 (цим пунктом вирішено не затверджувати інші операційні витрати та інші витрати у відповідних сумах) свідчить, що Комісія затверджувала певні суми витрат, передбачених у кошторисі, виключно за наявності обґрунтувань цих сум, тобто фактично здійснювала перевірку наявності підстав розрахунку сум для кожного з видів витрат тимчасової адміністрації. 
З огляду на наведені правила п. 5.6 глави 5 розділу V Положення № 369 від 28.08.2001 та зміст кошторису витрат тимчасової адміністрації ВАТ « Родовід Банк » на червень-грудень 2009 року від 02.07.2009, посилання обвинуваченого ОСОБА_12 у своїх поясненнях на п. 3 Вимог до програми фінансового оздоровлення банку, що є додатком 1 до Положення № 369, і аналіз цього кошторису від 02.07.2009 через призму п. 3 Вимог є безпідставними, та його висновок, що тимчасовий адміністратор ОСОБА_19 мав можливість без жодного контролю Національного банку України укладати нові договори оренди приміщень на власний розсуд є помилковим, адже НБУ (його уповноважений орган) здійснював перевірку обґрунтувань необхідності та обсягу запланованих тимчасовим адміністратором на відповідні місяці року витрати тимчасової адміністрації АТ « Родовід Банку ». 
5.4.8 Пояснення від 25.04.2025 щодо обґрунтованості платежів за оренду та клопотання від 23.12.2025, від 28.12.2025 (т. 37 а. 64-69, 120, 124зв.-189)
 
Обвинувачений стверджував про правильність перерахування орендних платежів Особі_2, оскільки усі зовнішні безготівкові платежі затверджувалися колегіальним органом - Платіжним комітетом банку, тобто існував багаторівневий і колегіальний процес прийняття рішень про використання коштів банку, врегульований Тимчасовим порядком проведення платежів у ВАТ « Родовід Банк » (затвердженим тимчасовим адміністратором ОСОБА_99 19.03.2009 наказом № 87-1, зі змінами відповідно до наказу № 115 від 01.04.2009). Така обставина, на думку сторони захисту, виключала можливість одноосібних дій зі сторони ОСОБА_12 або ОСОБА_19 для ініціювання та здійснення оплати за фіктивним договором оренди Будівлі. Також зазначений Тимчасовий порядок у період здійснення тимчасової адміністрації в Банку не передбачав бухгалтерію Банку як суб`єкта прийняття платіжних рішень чи учасника проведення безготівкових платежів.
Суд не погоджується з першим умовиводом, позаяк тимчасовий адміністратор ОСОБА_19 був повноважний самостійно приймати рішення, і подальшого затвердження Платіжним комітетом банку діючим законодавством не вимагалося. Так, згідно з пунктами 2.5, 5.3 глав 2 і 5 розділу V Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства (затверджене постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 369, зі змінами) з дня призначення тимчасового адміністратора повноваження загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) банку переходять до тимчасового адміністратора. Угоди, укладені керівниками банку після призначення тимчасового адміністратора, є недійсними з часу їх укладення. Тимчасовий адміністратор виконує функції загальних зборів, ради банку, правління (ради директорів) щодо контролю та управління банком, а також організаційно-розпорядчі функції, пов`язані з виконанням обов`язків керівника банку.
Тимчасовий порядок проведення платежів у ВАТ « Родовід Банк » визначав порядок погодження, проведення та контролю за проведеними зовнішніми безготівковими платежами від Банку на період роботи в Банку Тимчасової адміністрації (п. 1.1). Відповідно до п. 1.3 Порядку регламентувалась робота Платіжного Комітету Банку щодо визначення черговості платежів з кореспондентського рахунку Банку. Платіжний Комітет, згідно з підпунктом 1.3.3 створений з метою визначення пріоритетів проведення зовнішніх платежів та розгляду переліку першочергових платежів для подальшого затвердження Тимчасовим адміністратором. Платіжний Комітет створюється та його персональний склад затверджується наказом Тимчасового адміністратора Банку. (підпункти 1.3.4, 1.3.5). У п. 3.1.1 Тимчасового порядку зазначено, що Платіжний Комітет виконує функцію з розгляду та визначення критеріїв пріоритетів першочерговості проведення платежів (разові, постійно діючі). Платіжний Комітет розглядає перелік першочергових платежів, які необхідно здійснити, та надає такий перелік для затвердження Тимчасовому адміністратору (п. 6.2).
Наведені положення Тимчасового порядку свідчать про те, що функція Платіжного Комітету полягала лише у формуванні переліку платежів на користь отримувачів (контрагентів) у порядку їх першочерговості для подальшого затвердження Тимчасовим адміністратором. Однак цей Тимчасовий порядок жодним чином не наділяв Комітет повноваженнями перевіряти достовірність документів, що надавались йому структурними підрозділами Банку (ініціаторами платежів). 
Окрім того, суд враховує показання свідка ОСОБА_19 у судовому засіданні про те, що Особа_1 ввів на ключові посади банку своїх людей, що свідчить про функцію Платіжного комітету банку як колегіального органу - розпорошувати відповідальність та мати можливість посилатись на рішення цього Комітету, обґрунтовуючи ними начебто законність проведених платежів, спрямованих на виведення коштів з банку. 
Водночас суд враховує зауваження обвинуваченого ОСОБА_12 з приводу того, що платежі здійснювались через структурний підрозділ Банку, який не мав назви «бухгалтерія», яку використано в тексті обвинувального акта на сторінках: 7 абз. 1; 8 абз. 6; 9 абз. 4; 10 абз. 1, 2; 11 абз. 5; 17 абз. 3; 16 абз. 1, 6; 20 абз. 1, 2; 22 абз. 1. Так, пунктами 2.1-2.7 глави 2 Тимчасового порядку проведення платежів у ВАТ « Родовід Банк » визначений схематичний порядок проведення платежів. Рішення на проведення зовнішніх платежів оформлювалось відповідно до передбаченої Тимчасовим положенням форми та затверджувалось Тимчасовим адміністратором Банку. Оригінал затвердженого Тимчасовим адміністратором рішення Платіжного Комітету про проведення платежів передавався: 1) Управлінню внутрішньобанківського обліку та оформлення операцій (для оформлення платежів на здійснення адміністративно-господарських витрат в SCROOGE) або 2) Управлінню ліквідністю та позиції Казначейства (для відправки платежів отримувачам коштів в інші банки за допомогою системи СЕП НБУ та SWIFT ). На підставі затвердженого Тимчасовим адміністратором Банку рішення Платіжного Комітету, Управління ліквідністю та позиції Казначейства забезпечувало відправку платежів на наступний робочий день після затвердження Тимчасовим адміністратором рішення Платіжного Комітету. Також визначено, що на підставі затвердженого Тимчасовим адміністратором Банку рішення Платіжного Комітету, Управління внутрішньобанківського обліку та оформлення операцій забезпечувало оформлення адміністративно-господарських платежів у SCROOGE (для платежів із ознакою оформлення платежу в SCROOGE - «2») до 12-00 наступного робочого дня. У наданих обвинуваченим копіях переліків платежів на відправку, затверджених рішеннями Платіжного Комітету Банку та погоджених Тимчасовим адміністратором ОСОБА_19 , наприклад, у переліку платежів на відправку 08.09.2009 під порядковим номером 67, 02.10.2009 під номером 46, зазначена цифра «2» в графі «Ознака оформлення платежу в SCROOGE (1 - «так», 2 - «ні»)» (т. 37 а. 126-127зв., 129-130). З огляду на таке регулювання порядку проведення платежів у Банку та затверджену організаційну структуру Банку із 21.04.2009 (т. 37 а. 101, 104) суд у формулюванні доведеного обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України замінив використане в обвинувальному акті некоректне словосполучення «бухгалтерія Банку», «бухгалтерія ПАТ « Родовід Банк »» на словосполучення «уповноважений структурний підрозділ Банку». Така зміна не впливає на обсяг, суть та механізм вчинення діяння, у якому суд визнає винуватим ОСОБА_12 .
5.4.9. Пояснення щодо оренди АТ « Родовід Банком » будівлі по АДРЕСА_4 , та її фактичного використання банком від 30.07.2024, від 09.01.2024, від 11.01.2024, від 14.08.2024, від 16.08.2024, від 18.08.2024, від 19.08.2024, від 4.10.2024 (т. 20 а. 10-60, 78-86, 94-102, 118-139, 183-219, 228-243, т. 21 а. 1-15, т. 24 а. 19-26), клопотання від 14.10.2024 з копіями документів - частини 5, 1, 2, 4 і 3 (частково) з десяти (т. 23 а. 33-61, 63, 87зв.-90, 93-98, 125-146, 148-176), копії документів, які стосуються ремонту, надання послуг по будівлі по АДРЕСА_4 , з коментарями обвинуваченого ОСОБА_12 у судових засіданнях 16, 17.01.2025 (т. 27 а. 3-10, 88-94, 103-148, 219-221), (т. 28 а. 5зв.-7, 9-10, 19-21), клопотання від 17.02.2025 (т. 28 а. 183зв.), від 14.05.2025 (т. 31 а.90-104, 106-126, 128-135), від 02.12.2025 (т. 36 а. 1-114). 
 
Позиція обвинуваченого ОСОБА_12 , висловлена в зазначених його поясненнях і клопотаннях, є непослідовною і суперечливою; твердження про те, що будівля по АДРЕСА_4 , використовувалась Банком, що оренда приміщення була справжньою, що існував інший договір оренди будівлі, підписаний ОСОБА_22 (і який потім був замінений іншим договором начебто за підписом ОСОБА_12 ), не відповідає не тільки доказам обвинувачення, але і тим матеріалам, які подав суду сам ОСОБА_12 . 
Так, у якості доказів того, що Банк фактично використовував приміщення будівлі по АДРЕСА_4 , обвинувачений ОСОБА_12 зазначає зокрема такі документи: розпорядження тимчасового адміністратора ОСОБА_19 від 14.07.2009 № 403.1 «Про зміну місцезнаходження функціональних підрозділів АТ « Родовід Банк », яким було передбачено переміщення частини структурних підрозділів Центрального офісу Банку на орендовані площі за вказаною адресою відповідно до плану розміщення персоналу, початок роботи мав бути забезпечений із 01.08.2009; розпорядження ОСОБА_19 від 30.03.2010 № 180.1, яким передбачено переміщення структурних підрозділів Центрального офісу з орендованих приміщень за адресою: АДРЕСА_4 , у приміщення по вул. П.Сагайдачного, 17, м. Київ , із початком роботи персоналу на новому місці із 02.04.2010; «журнал прийому, здачі поста по охороні Центрального офісу АТ « Родовід Банк » АДРЕСА_4 » за період з 02.07.2009 до 18.06.2010 із записами працівників охорони Родовід Банку; «журнал видачі ключів від приміщень АТ « Родовід Банк » АДРЕСА_4 », у якому в період з 08.10.2009 до 26.07.2010 фіксувались номери кабінетів, дати, час видачі ключів від них, хто і кому видав ключі, та інформація про повернення ключів; укладення ОСОБА_19 у липні 2009 року договорів із рядом суб`єктів господарювання на виконання робіт із влаштування інженерних мереж, встановлення і налагодження роботи обладнання в будівлі тощо.
Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що приміщення будівлі по АДРЕСА_4 , за яке платилася орендна плата з 1 липня 2009 року, дійсно використовувалось Банком як такі, що суперечать іншим матеріалам кримінального провадження.
Відповідно до досліджених документів про здійснення платежів Банку Особі_2 з призначенням платежів за оренду Будівлі, то перший орендний платіж був здійснений за серпень 2009 року.
Договори, укладені тимчасовим адміністратором Банку ОСОБА_19 із ТОВ « Компанія Оптімум », ТОВ « НВП «Мадек », ТОВ « Берег », ТОВ « Вік-Тан », датовані, відповідно, 10.07.2009, 06.07.2009, 10.07.2009, додаткова угода № 3 із ТОВ « Науково-виробнича фірма «Волз » датована 01.08.2009. Водночас у іншій кримінальній справі №594 (т.29 арк.13-15) під час досудового слідства встановлено, що фактично ці документи були підписані сторонами і засвідчені печатками товариств у листопаді-грудні 2009 року. Згідно з документами щодо здійснення розрахунків, підрядники виставили Банку рахунки починаючи із кінця листопада 2009 року, а роботи виконані, прийняті замовником та оплачені в період грудень 2009 року - березень 2010 року. Договір на технічне обслуговування систем сигналізації між Банком та ТОВ « Вік-Тан » датований 22.12.2009.
Так само і договір підряду № 6-09 між тимчасовим адміністратором Банку ОСОБА_19 із ТОВ « АК Інжиніринг » на ремонт Будівлі датований 02.07.2009, проте за висновками експертів від 05.11.2010 №7748/10-11 та від 09.11.2010 № 7749/10-11 фактично засвідчений відтисками печаток АТ « Родовід Банк » та підрядника у грудні 2009 року, та за вироком Подільського районного суду міста Києва від 18.04.2017 генеральний директор ТОВ « АК Інжиніринг » ОСОБА_100 визнаний винуватим у вчиненні злочину, який був пов`язаний зі службовим підробленням, зокрема вказаного договору підряду № 6-09 у грудні 2009 року у кримінальному провадженні №42017000000000799 (т. 29 а. 30-37).
Зі змісту журналу прийому, здачі поста по охороні Центрального офісу АТ « Родовід Банк » по АДРЕСА_4 , за період з 02.07.2009 до 18.06.2010 вбачається лише факт здійснення працівниками АТ « Родовід Банк » охорони цього об`єкта, пропуску ними в Будівлю представників, працівників підрядних організацій в окремі дні, починаючи із 04.10.2009. 
У журналі видачі ключів від приміщень АТ « Родовід Банк » АДРЕСА_4 наявні записи про те, що в окремі дні (не кожного робочого дня) у період з 08.10.2009 до 26.07.2010 видавались ключі від приміщень Будівлі - від двох до десяти записів упродовж дня про видачу ключів різним особам (не відомий їх статус та відношення до Банку чи контрагентів, з якими були укладені угоди на ремонтні роботи, встановлення обладнання тощо), не в однаковий час у різні дні та на неоднаковий по тривалості час. 
Проте факт ведення працівниками охорони АТ « Родовід Банк » «журналу здачі поста по охороні ЦО АТ « Родовід Банк » по АДРЕСА_4 », та «журналу видачі ключів від приміщень АТ « Родовід Банк », АДРЕСА_4 » жодним чином не є доказом того, що Будівля за вказаною адресою в період із 01.07.2009 до 02.04.2010 фактично використовувалась Банком хоча б один день і в ній був розміщений персонал Центрального офісу АТ « Родовід Банк ». Жодних документів, які би підтверджували переміщення працівників підрозділів Центрального офісу (зі слів ОСОБА_12 таких було близько 50 чоловік із загальної кількості близько 800 працівників) на робочі місця в будівлю по АДРЕСА_4 , а так само і зворотне їх переміщення в приміщення по вул. П.Сагайдачного, 17, м. Київ , сторона захисту суду не надала, і таких доказів матеріали кримінального провадження не містять.
Також суд зауважує, що опосередкованим підтвердженням того, що Банк не використовував Будівлю для розміщення працівників банку та здійснення його господарської діяльності, є відсутність у наданих суду виписках із рахунків АТ « Родовід Банк » відомостей про здійснення оплати Банком послуг із водопостачання, водовідведення, електропостачання за адресою: АДРЕСА_4 . Адже забезпечення роботи працівників у приміщеннях на семи поверхах, як це передбачалось планом розміщення персоналу (додатком до розпорядження від 14.07.2009), без отримання і оплати зазначених комунальних послуг є об`єктивно неможливим. 
Натомість факт охорони порожньої Будівлі по АДРЕСА_4 , яка належить Особі_2, силами працівників охорони АТ « Родовід Банк » може свідчити про безоплатне використання матеріальних ресурсів АТ « Родовід Банк » на користь Особи_2 та Особи_1.
5.4.10. Інші аргументи сторони захисту щодо недопустимості, неналежності, недостовірності, недостатності, суперечливості доказів, які надав прокурор, окремо та в сукупності не мають значення для вирішення питання про можливість посилання суду на них як на докази, що підтверджують висунуте ОСОБА_12 обвинувачення; доводи обвинуваченого суд розцінює як його суб`єктивні припущення.
 
Так, обвинувачений надав суду копії документів, які переважно не стосувались висунутого йому обвинувачення, відповідно не підлягали врахуванню і оцінці судом. Разом з тим надав суду письмові пояснення, які ґрунтуються на перекрученні фактичного змісту документів і положень нормативно-правових актів та подекуди засновані на матеріалах кримінальних проваджень або на публікаціях в медіа, які не можуть бути доказами в суді (це зокрема протоколи допитів свідків, обвинувачених, складені слідчими, або стенограми допитів свідків, проведених під час досудового розслідування кримінального провадження № 12012000000000029 від 21.12.2012 за підозрою Особи_1, Особи_2 у судовому засіданні з участю слідчого судді, але за відсутності сторони захисту, - при цьому оптичні диски із технічним записом судового засідання суду не надані; також не надані посилання на статті в електронних медіа тощо). Такі доводи не впливають на загальну справедливість судового розгляду щодо ОСОБА_12 , тому суд не наводить окремо своє обґрунтування щодо кожного з таких доводів.
У цьому випадку суд враховує, що у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Обов`язок суду умотивувати свої рішення не слід розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожний аргумент, міра цього обов`язку може варіюватись залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija проти Іспанії» від 09.12.1994 № 303А § 29).
Зазначена позиція суду стосується поданих ОСОБА_12 пояснень від 13.08.2024 (т. 20 а. 103-117), від 16.08.2024 (т. 20 а. 220-227), від 15.08.2024 (т. 20 а. 143-182), від 18.08.2024 (т. 21. а. 141-176), від 20.08.2024 (т. 21 а. 177-181), від 21.08.2024 (т. 21 а. 182-232), клопотання від 21.08.2024 (т. 22 а. 57-61), заперечення від 31.08.2024 (т. 22 а. 75-88), клопотання від 24.08.2024 (т. 22 а. 89-123), пояснень від 02.09.2024 (т. 22 а. 124-140), клопотання від 14.10.2024 - частини 7, 6, 4 і 3 (частково), 8 з десяти (т. 23 а. 1-19, 21-31, 63-87, 99-122, 209-216), клопотань від 20.11.2024 (т. 24 а. 87-91, 93-124, 126-144, 146-156, 158-163, 165-201, 203-223, 225-229), пояснень від 22.11.2024 (т. 25 а. 2-16), клопотань від 02.12.2024, від 10.12.2024, від 31.12.2024 (т. 25 а. 44-51, 60-145, 196-203), клопотань від 02.01.2025 (т. 26 а. 1-23, 37-62), копій документів із коментарями обвинуваченого ОСОБА_12 у судових засіданнях 16,17.01.2025 (т. 27 а. 1-2, 11-42, 46-87, 95-102, 149-159, 202-218, 222-231, т. 28 а. 2-5, 7зв.-8, 11-18, 24-34), клопотань від 27.01.2025, від 28.01.2025, від 30.01.2025, від 12.02.2025, від 17.02.2025, від 17.02.2025, від 17.02.2025, від 18.02.2025 (т. 28 а. 53-60, 64-93, 111-137, 139-140, 146-150, 172-183,184-186, 188-201, 204-218, 220-227, 229-233), клопотань від 11.01.2025, від 12.01.2025, від 13.01.2025, від 04.03.2025, від 11.03.2025-трудова Дядечка, від 15.03.2025, від 17.03.2025, від 29.03.2025, від 29.03.2025 (т. 29 а. 10-27, 28-38, 39-48, 64-70, 73-79, 83-87, 89-92, 119-171, 173-219 - 06.05.2025 повторно подані т. 30, а. 182-230), від 09.04.2025, від 10.04.2025 (т. 30 а. 11-12, 20-25, ) пояснень від 04.05.2025 (т. 30 а. 86-126), від 06.05.2025 (т. 31 а. 1-21, ), клопотань від 14.05.2025 (т. 31 а. 73-89, 137-145, 147-181, 189-202), від 30.05.2025 (т. 32 а. 100-113, 115-125, 127-136, 138-157).

5.4.11. Обвинувачений надав низку доказів, які на його думку дискредитують свідка ОСОБА_23 та підтверджують, що справжнім куратором Родовід Банку був ОСОБА_23 , а не Особа_1.
 
Так, у клопотанні від 01.08.2025 надав суду копії листів за його підписом, направлених у січні - лютому 2009 року до різних орендодавців з проханням зменшити розмір орендної плати за орендовані « Родовід Банком » частини нежитлових приміщень, у тому числі для розміщення банкоматів - для доведення суду неправдивості показань свідка ОСОБА_23 в тій частині, що останній займався орендою приміщень, хоча в дійсності це були повноваження ОСОБА_12 . У клопотанні від 13.09.2025 обвинувачений надав для таких же цілей копію договору від 29.06.2004 суборенди нежитлового приміщення площею 209 кв.м, який не містить підпису ОСОБА_23 .
Суд вважає такі докази неналежними, позаяк свідок ОСОБА_23 повідомляв суду, що займався питаннями оренди офісів, площа яких перевищувала 800 кв. м, відтак такі показання свідка не виключають повноважень ОСОБА_12 стосовно решти приміщень. 
У клопотаннях від 05.08.2025 року, від 06.08.2025 року (з доповненням до нього), від 12.08.2025 року обвинувачений подав низку доказів на підтвердження своїх доводів про те, що свідок ОСОБА_23 під час своєї роботи у ПАТ « Родовід Банк » вчиняв дії, спрямовані на прийняття рішень банком у власних корисних інтересах, а у наступні роки викупив Будівлю по АДРЕСА_4 , викупив серверне обладнання ПАТ « Родовід Банк » з усією інформацією на внутрішніх накопичувачах, а також у Фонду гарантування вкладів викупив заборгованість Особи_2 за судовим рішенням, та Фонд гарантування вкладів 28.12.2023 повернув ОСОБА_23 500 тисяч Євро понесених ним витрат за сплату судового депозиту. Відтак на думку обвинуваченого показання ОСОБА_23 є недостовірними, спрямованими на прикриття власної незаконної рейдерської діяльності. 
Вказані докази з огляду на ст.89 КПК України суд вважає неналежними та такими, що не спростовують обставини, встановлені судом.
Окрім того, обвинувачений у доповненнях до свого клопотання від 06.08.2025 року подав як доказ обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно нотаріуса, яка ніби скасувала записи про обтяження будівлі по АДРЕСА_4 , після чого приміщення продано компанії « Амітел Холдинг ». Очевидно що такий документ без існування вироку суду про засудження особи за вчинення злочину не може свідчити про будь-які факти, ба більше, про стверджувану упередженість свідка ОСОБА_23 , тому суд його вважає неналежним.
У клопотанні від 12.09.2025 обвинувачений надав суду ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2023 про накладення арешту на майно, вилучене за місцем діяльності ТОВ « ВПГ Акро Плюс », у тому числі на печатку компанії « Амітел Холдинг » та додаткову угоду про постачання теплової енергії від 15.11.2018. Разом з тим доказів пов`язаності цього документу із свідком ОСОБА_23 (про що стверджував адвокат у судовому засіданні) не подано, отже цей доказ є неналежним.
У клопотанні від 13.09.2025 обвинувачений надав суду докази, які свідчать про те, що засновником ТОВ РБ « Капітал-груп » (яке було основним акціонером ВАТ « Родовід Банк » до його капіталізації) є у тому числі ТОВ « Укрбізнесресурс », яке належить на 40% ОСОБА_22 , на 34% ОСОБА_12 , на 26% ОСОБА_23 . Такі докази не спростовують обставини, встановлені судом, а свідчать лише про те, що до капіталізації ВАТ « Родовід Банк » обвинувачений ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_23 мали частину власності у ВАТ « Родовід Банк », що власне не суперечить показанням свідка ОСОБА_23 . Відтак такі докази не спростовують показань цього свідка.
5.4.12. У клопотанні від 05.09.2025 обвинувачений надав суду Постанову НБУ від 12.05.2010 «Про заміну тимчасового адміністратора в ПАТ « Родовід Банку » як доказ самостійності діяльності ОСОБА_19 без кураторства Особи_1. Суд не вбачає такого доказового значення у цьому документі, позаяк не викликає сумніву, що неофіційне кураторство Особи_1 не було і не могло бути відображене в офіційних документах, тому визнає цей доказ неналежним.
 
5.4.13. Обвинувачений у клопотанні від 03.08.2025 надав суду окремі матеріали з кримінального провадження відносно Особи_2, що передав йому захисник Особи_2 ОСОБА_14 , які, на думку обвинуваченого, підтверджують фіктивність ремонту, що у 2009-2010 році ніби проводився в Будівлі згідно з документами, які виготовлялися під час керування ОСОБА_19 . Також на підтвердження відсутності ознак ремонту в Будівлі надав протоколи оглядів від 29.07.2010 та 11.08.2010 з вказаного кримінального провадження. Вказаними доказами сторона захисту намагалася дискредитувати показання свідка ОСОБА_19 про те, що Особа_1 не дозволяв переїзд у Будівлю та доводила суду, що саме ОСОБА_19 документально імітував неможливість переїзду в Будівлю, де нібито проводився ремонт, відповідно саме ОСОБА_19 (а не Особа_1) не бажав переїзду.
 
Разом з тим ці докази не спростовують обвинувачення, висунуте ОСОБА_12 . Факт проведення фіктивного поточного ремонту в Будівлі доводився стороною обвинувачення в інших кримінальних провадженнях, за результатами яких засуджено ОСОБА_19 та ОСОБА_91 за ч. 5 ст. 191 КК України (копії вироків містяться у т.5 а.с.49 та т.29 а.с.30).
Суд зауважує, що оформлення за розпорядженням ОСОБА_19 протоколів щотижневих нарад, де встановлювалися дати виконання будівельних робіт та призначалися відповідальні особи, оплата ПАТ « Родовід Банк » фіктивних ремонтних робіт вкладається в схему виведення коштів з банку, який став державним, через проведення в Будівлі фіктивного ремонту та не свідчить достовірно про небажання особисто ОСОБА_19 перемістити діяльність АТ « Родовід Банк » до Будівлі, що орендується. Відтак суд не приймає до уваги ці докази дискредитації показань свідка.
Ба більше, у раніше поданих письмових поясненнях ОСОБА_12 доводив суду, що Будівля по АДРЕСА_4 використовувалась Банком, що оренда приміщення була справжньою (оцінка цим твердженням надавалася судом у пункті 8 розділу V вироку). Та що 23.04.2010, коли відповідна комісія при огляді приміщення, орендованого ПАТ « Родовід Банк », не виявила там орендаря (п. 8 розділ ІІІ вироку), Родовід Банк вже ніби виїхав з Будівлі. Наведені твердження сторони захисту в підсумку свідчать про суперечливість версії сторони захисту.
5.4.14. Суд відхиляє доводи обвинуваченого ОСОБА_12 (клопотання від 02.12.2025) про те, що протокол огляду від 29.07.2010 з доданою фототаблицею до нього (т. 36 а. 126зв.-237) спростовує достовірність обставин щодо стану приміщень Будівлі, зафіксованих в Акті огляду приміщення, орендованого ПАТ « Родовід Банк », від 23.04.2010 (п. 8 розділ ІІІ вироку). 
 
Так, у протоколі огляду зафіксовано візуальний стан приміщень 1-7 поверхів Будівлі та двох підземних поверхів, натомість в Акті йдеться про стан першого поверху та проведення ремонтних робіт на 8, 9 поверхах Будівлі. Про те, що під час огляду 29.07.2010 не були оглянуті 8, 9 поверхи Будівлі, оскільки вхідні двері до них були замкнені, зазначено в копії рапорту слідчого від 29.07.2010, наданій обвинуваченим (т. 36 а. 123). 
Водночас за текстом додатку № 1 від 18.02.2009 до договору оренди від 18.02.2009 Банк начебто брав у оренду нежитлові приміщення на 1-9 поверхах і на двох рівнях підвалу (п. 22 розділу ІІІ вироку). 
Аргумент обвинуваченого ОСОБА_12 про недостовірність Акта огляду від 23.04.2010, оскільки його підписав, зокрема, ОСОБА_101 , який не працював у КРУ , суд відхиляє. В зазначеному Акті правильно вказано, що ОСОБА_101 є головою комісії, яка провела огляд приміщень Будівлі, та займає посаду коменданта відділу по експлуатації приміщень, тобто він є працівником банку ЗАТ « ЕБРФ » (т. 13 а. 180). У цьому випадку обвинувачений помилково вважав, що ОСОБА_101 як голова комісії мав бути обов`язково представником від КРУ. 
5.4.15. Обвинувачений у клопотанні від 10.09.2025 надав суду докази для доведення справжності існування орендних відносин між сторонами - копії судових рішень: (1) рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2011 у справі № 2-5480/11 за позовом Особи_2 про розірвання договору оренди та ухвал про перегляд апеляційною інстанцією від 21.04.2011, касаційною інстанцією від 10.08.2011; (2) рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2012, залишеного без змін ухвалою апеляційної інстанції від 27.09.2012, яким відмовлено в позові ПАТ « Родовід Банк » до Особа_2, ТОВ « РЕД », третя особа ПАТ « ЄБРФ », про визнання недійсним договору оренди, додаткових угод до нього, стягнення коштів.
 
Разом з тим копії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2011 у справі № 2-5480/11, ухвали апеляційної інстанції від 21.04.2011, касаційної інстанції від 10.08.2011 є нечитабельними, та у Єдиному реєстрі судових рішень вказані рішення відсутні, тому суд їх не досліджував.
Суд зауважує, що рішення судів у цивільних справах не мають преюдиційного значення у кримінальному провадженні, проте можуть використовуватися як документи, що містять інформацію про певні факти. Однак у даному випадку суд позбавлений можливості оцінити надані роздруківки як документи.
Стосовно другого блоку судових рішень суд зазначає наступне. Підставою позову ПАТ « Родовід Банк » про визнання недійсним договору оренди, додаткових угод до нього, стягнення коштів вказувалася та обставина, що власник Будівлі по АДРЕСА_4 ОСОБА_21 була власником нерухомого майна з обмеженням права розпорядження нерухомим майном, а тому не мала права на укладення договору оренди від 18.02.2009, позаяк її право власності було зареєстровано у Київському міському БТІ лише 19.02.2009. Таким чином, відмовляючи в позові ПАТ « Родовід Банк » з цієї підстави, суди не з`ясовували питання справжності орендних відносин між сторонами та позов з підстав невідповідності цих правочинів положенням статті 234 ЦК України судом не розглядався.
Таким чином, копії судових рішень, наданих ОСОБА_12 у клопотанні від 10.09.2025, не містять інформації про певні факти, які можуть мати значення для справи.
Натомість у матеріалах справи наявна надана обвинуваченим 02.09.2024 копія постанови Верховного суду від 31.08.2022, яким залишено в силі рішення суду від 21.08.2020 у цивільній справі № 761/4147/15-ц за позовом ПАТ « Родовід Банк » до Особи_2 та ТОВ « РЕД » про визнання договорів недійсними. Цим же рішенням суду стягнуто з Особи_2 на користь ПАТ « Родовід Банк » 18 458 420,12 грн. Вказане рішення подавалося з підстави застосування наслідків фіктивного правочину. У вказаній цивільній справі касаційний суд дійшов до такого висновку: «…встановлені обставини свідчать про наявність направлених дій сторін на укладення фіктивного правочину, оскільки об`єкт оренди фактично не було передано орендареві, правовідносини щодо оренди спірної будівлі, обумовлені договором оренди та додатками до нього, фактично не існували, попередній договір, договір оренди, додаткові угоди до них, а також акт приймання-передачі до договору оренди від 25 лютого 2009 року були оформлені сторонами значно пізніше ніж вони датуються, а отже, без наміру створення правовідносин оренди будівлі, договір комісії від 14 вересня 2006 року, укладений між ТОВ « РЕД » та ЗАТ « ЄБРФ », зі сторони ЗАТ « ЄБРФ » підписано не головою правління ОСОБА_102 , а іншою особою. Зазначені фіктивні правочини укладені умисно з метою введення в оману іншого учасника - позивача щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників. Обставинами справи встановлено, що укладенням спірних правочинів сторони мали намір приховати справжню природу цих правовідносин. Так, перерахування грошових коштів безпосередньо Особі_2, з урахуванням додаткових угод, фактично було направлене на виведення грошових коштів з банку та не може свідчити про виконання умов договору. Вказане призвело до безпідставного перерахування позивачем коштів на користь Особи_2» (т. 22 а.с. 105-123).
5.4.16. Суд відхиляє аргумент обвинуваченого ОСОБА_12 у клопотанні від 23.12.2025 про те, що дійсність оренди Будівлі по АДРЕСА_4 підтверджується тим, що така оренда була врахована в документах АТ « Родовід Банк », зокрема в інвентаризаційних описах договорів оренди та у відповіді на запит СБ України . У вказаних обвинуваченим документах дійсно зазначено про договір оренди з ТОВ « РЕД » б/н від 18.02.2009 щодо об`єкту за адресою: АДРЕСА_4 . Однак такі документи не можуть бути доказом факту правомірного укладення такого договору в ті дати, якими цей договір та додатки і додаткові угоди до нього датовані. Суд зауважує, що перелік договорів оренди приміщень у м. Києві, які діяли протягом 2008-2010 років, наданий 14.05.2010 заступником Голови Правління ОСОБА_103 на запит СБ України , а інвентаризаційний опис договорів оренди складений станом на 01.11.2009 (т. 37 а. 105-106зв, 196). Тобто обидва документи складені і містять інформацію на дати, які є пізнішими за час вчинення (початку вчинення) кримінальних правопорушень - після вересня 2009 року, тобто зміст цих документів не суперечить висунутому обвинуваченню. Ці документи не є доказом того, що договір оренди від 18.02.2009 з додатком, додатковою угодою до нього, актом приймання-передачі Будівлі були укладені та існували станом на кінець лютого 2009 року. Сторона захисту не надала й у матеріалах справи відсутні документи, які би були створені під час діяльності Банку в період часу з 18.02.2009 до травня 2009 року та містили би відомості про факт укладення та існування договору оренди від 18.02.2009. 
 
5.4.17. У клопотанні від 04.12.2025 обвинувачений ОСОБА_12 стверджує про неправдивість показань свідка ОСОБА_19 , про те що ОСОБА_12 підписав при свідкові заднім числом протоколи засідання правління ВАТ « Родовід Банк », датовані 2007 роком, при цьому посилається на вилучені під час обшуку 14.05.2010 протоколи Правління від 01.03.2007 і від 15.03.2007, що не містять підпису ОСОБА_12 (т. 37 а. 1-3, 16зв-25). Суд відхиляє такий аргумент як такий, що заснований на черговому перекрученні обвинуваченим дійсних обставин кримінального провадження. 
 
Так, у самому клопотанні обвинуваченого від 04.12.2025 наявні протокол обшуку від 14.05.2010 та протокол огляду від 19.06.2010. У цих документах зафіксовано, що під час обшуку в приміщенні ПАТ « Родовід Банк » був вилучений, окрім іншого, системний комп`ютерний блок зі службового кабінету ОСОБА_45 , який містив файли (створені на комп`ютері 03.07.2009) з текстами протоколів Правління ВАТ « Родовід Банк » 01.03.07-01П, 15.03.07-01П. Виявлені у файлах текстові варіанти цих протоколів були роздруковані. Є цілком очевидним, що роздруковані з електронного носія інформації файли з текстами протоколів Правління Банку не містили і не могли містити підписів осіб, які зазначені в цих протоколах як присутні на засіданнях. 
 
Натомість у п. 25, 44 розділу ІІІ вироку зазначено про висновки експертів № 456/1 від 09.11.2011 та № 499/1 від 30.11.2010 за результатами проведення судово-почеркознавчих експертиз, у яких зроблені висновки, що підписи, які послужили оригіналами для відповідних зображень, напроти надпису « ОСОБА_12 » у розділі «Члени правління» протоколів засідання Правління ВАТ « Родовід Банк » за № 01.03.07/01-П від 01.03.2007 та № 15.03.07/01-П від 15.03.2007, копії яких надано на дослідження, виконано однією особою і такою особою є ОСОБА_12 . Тобто позиція обвинуваченого ОСОБА_12 , що він не підписував протоколи засідання Правління ВАТ « Родовід Банк » за № 01.03.07/01-П від 01.03.2007 та № 15.03.07/01-П від 15.03.2007, у зв`язку з чим показання свідка ОСОБА_19 слід вважати неправдивими, спростовується як доказами, які надав прокурор, так і змістом тих документів, які надав суду сам обвинувачений. 
5.4.18. У судових дебатах захисник ОСОБА_14 висловив думку, що більша частина ключових доказів, які сторона обвинувачення отримала шляхом тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні № 42019000000002030 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.04.2023 у справі № 991/2880/23 (т. 5 а. 167-175) та протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.05.2023 (т. 5 а. 176-190), одержані поза межами строків досудового розслідування, позаяк досудове розслідування відносно ОСОБА_12 було зупинене у зв`язку з його розшуком. 
 
Мотиви щодо того, що строки досудового розслідування у кримінальному провадженні на час отримання тимчасового доступу до речей і документів 08.05.2023 не закінчились, суд навів раніше в підпункті 5.3.2 цього розділу.
Суд не погоджується із твердженням захисника про недопустимість результатів тимчасового доступу до речей і документів, здійсненого детективом 08.05.2023, оскільки воно суперечить ч. 5 ст. 280 КПК України. Цією правовою нормою визначено, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного. Тимчасовий доступ до речей і документів не належить до слідчих (розшукових) дій, види яких передбачені у главі 20 розділу ІІІ КПК України, а відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження, здійснення яких регулюється главою 10, 15 розділу ІІ КПК України. 
VI.Оцінка суду 
 
У частині другій ст. 17 КПК України передбачено стандарт доказування «поза розумним сумнівом», перед застосуванням якого суд вважає за необхідне зазначити, що не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких сумнівів прийняте рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яке передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.
Стаття 94 КПК України передбачає стандарт «внутрішнього переконання», зміст якого зводиться до того, що суд повинен вільно оцінювати докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності, на основі свого внутрішнього переконання, яке виникає не з вузької оцінки доказів, наданих сторонами, а з оцінки їх з урахуванням життєвого досвіду колегії суддів та всіх обставин справи.
Для доведення винуватості особи у вчиненні злочину встановлено стандарт «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність встановлених обставин повинна виключати будь-яке інше розуміння (пояснення) події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину. Тобто фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.
1. Щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України
 
На підставі досліджених доказів (тих, які є належними і допустимими), у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив, що ОСОБА_12 , обіймаючи посаду заступника Голови Правління з питань проблемних активів з 21.07.2009 до 27.10.2010, тобто будучи службовою особою ПАТ « Родовід Банк », яка наділена організаційно-розпорядчими функціями, діючи умисно як виконавець, за попередньою змовою із Особою_1 та іншими невстановленими особами, відносно яких матеріали виділено в інше провадження, з метою сприяння в оберненні коштів банку на користь Особи_1 і Особи_2, видав шляхом підписання від свого імені як виконуючого обов`язки Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » та від свого імені як Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » додаткову угоду до попереднього договору від 03.04.2007 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » № 2 від 16.02.2009, договір оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » з додатком № 1 до нього, додаткові угоди № 1 від 18.02.2009 та № 2 від 25.02.2009, акт приймання-передачі від 25.02.2009, які є завідомо неправдивими документами, що посвідчили виникнення договірних грошових зобов`язань банку перед орендодавцем та використані для маскування вчинення іншого злочину під господарські відносини.
Такий висновок суду ґрунтується на такому.
Диспозиція ч. 1 ст. 366 КК України передбачає відповідальність за службове підроблення, об`єктивна сторона якого полягає в перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Такий злочин виявляється в активній поведінці службової особи і може бути вчинений однією з декількох альтернативно передбачених дій: 1) внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.
На час вчинення кримінального правопорушення, у тому числі необхідних дій іншими співучасниками (червень-вересень 2009 року), ОСОБА_12 був службовою особою АТ « Родовід Банк », відомості про що наведені в розділі ІІІ цього вироку. 
Складання неправдивих документів означає повне виготовлення документа, який містить інформацію, що не відповідає дійсності. При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам.
Видача неправдивих документів означає надання фізичним або юридичним особам такого документа, зміст якого повністю або частково не відповідає дійсності та який був складений або службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою. Видача неправдивого документа матиме місце і в тому випадку, якщо документ був складений приватною особою, але потім був засвідчений службовою особою і виданий нею іншим фізичним чи юридичним особам від імені тієї організації, яку представляє службова особа, що видала цей документ.
Відповідно до фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, наведених в обвинувальному акті по обвинуваченню ОСОБА_12 , перелічені вище завідомо неправдиві документи виготовлені невстановленими особами, відносно яких матеріали виділено в інше провадження, та в кінці серпня 2009 року надані Особою_1 обвинуваченому ОСОБА_12 для підписання. Під час судового провадження сторона обвинувачення не надала суду доказів того, що ОСОБА_12 особисто складав проекти відповідних неправдивих документів. 
У цьому кримінальному провадженні доведено лише те, що ОСОБА_12 підписав від свого імені як виконуючого обов`язки Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » та від свого імені як Голови Правління ВАТ « Родовід Банк » зазначені документи, які складені іншими особами. Тобто ОСОБА_12 шляхом підписання завідомо неправдивих документів вчинив лише одну із передбачених у ч. 1 ст. 366 КК України дій, а саме видачу неправдивих документів іншій фізичній особі (організатору Особі_1) від імені ВАТ « Родовід Банк ».
Під час судового розгляду прокурор на підставі наданих суду доказів не довів наявності підстав вважати, що ОСОБА_12 вчинив службове підроблення із корисливим мотивом. Так, досліджені докази не містять відомостей, що ОСОБА_12 прагнув внаслідок вчинення цього діяння отримати для себе особисто будь-яку вигоду. Наявність у діях ОСОБА_12 іншого визначеного мотиву не встановлено. 
У зв`язку із наведеним із формулювання та кваліфікації висунутого ОСОБА_12 обвинувачення в службовому підробленні суд виключив посилання на вчинення ОСОБА_12 складання завідомо неправдивих документів, а також вказівку на наявність в його діях корисливого мотиву. 
Склад кримінального правопорушення, передбаченого в диспозиції ч. 1 ст. 366 КК України, є формальним, тобто злочин визнається закінченим з моменту вчинення однієї із зазначених у ній дій, незалежно від того, чи спричинили ці дії які-небудь наслідки і чи був використаний підроблений документ. У цьому випадку вчинення ОСОБА_12 службового підроблення є закінченим з моменту проставлення ним підписів на неправдивих документах і видачі (повернення) їх Особі_1.
У обвинувальному акті правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_12 службового підроблення містить вказівку на вчинення цього діяння за попередньою змовою групою осіб. Водночас формула кваліфікації містить помилкове посилання на ч. 2 ст. 27 КК України, якою визначені види співучасників. Ознака вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб розкрита в положеннях ч. 2 ст. 28 КК України. У зв`язку із наведеним, оскільки норми статті 366 КК України не передбачають такої кваліфікуючої ознаки як вчинення діяння за попередньою змовою групою осіб, суд щодо кваліфікації дій ОСОБА_12 в частині обвинувачення у службовому підробленні вирішив змінити посилання прокурора на ч. 2 ст. 27 КК України у формулі кваліфікації на ч. 2 ст. 28 КК України. Таке рішення суду не впливає на обсяг, суть, правову кваліфікацію висунутого ОСОБА_12 обвинувачення, а є лише виправленням очевидної технічної неточності.
Отже, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: службове підроблення, тобто видачу завідомо неправдивих документів, вчинену за попередньою змовою групою осіб. 

2. Щодо злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України
 
На підставі досліджених доказів (тих, які є належними і допустимими), у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив, що ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, виконуючи роль пособника, з метою розкрадання грошових коштів ПАТ « Родовід Банк » та обернення їх на користь Особи_2, Особи_1, шляхом видачі (підписання) завідомо неправдивих документів про нібито існування до призначення тимчасової адміністрації в АТ « Родовід Банк » господарських відносин між АТ « Родовід Банк » та ТОВ « РЕД » з приводу оренди будівлі за адресою, АДРЕСА_4 , сприяв вчиненню злочину - заволодінню з використанням службового становища тимчасового адміністратора коштами ПАТ « Родовід Банк » на суму 18 458 420,12 грн, що більше ніж у 600 разів перевищує встановлений на той період законодавством України неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах, внаслідок чого Державі в особі зазначеного Банку заподіяно матеріальні збитки на вказану суму.
Такий висновок суду ґрунтується на такому.
Щодо вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб
 
Про наявність попередньої змови групи осіб на вчинення злочину вказує узгодження співучасниками предмета злочину, місця, часу, способу вчинення та змісту функцій, які будуть здійснювати співучасники. Попередня змова може мати місце не лише в усній або письмовій формах, а й за допомогою конклюдентних дій, зокрема, безпосередньо через поведінку співучасників, яка свідчить про їх намір вчинити злочин (постанова ККС ВС від 14.05.2020 у справі № 405/2648/18).
Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії готування до злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутись у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими (постанова ККС ВС від 23.11.2023, справа № 592/3595/17).
Наведені норми Кримінального кодексу України та зазначені правові позиції Верховного Суду орієнтують на те, що для встановлення наявності змови декількох осіб на вчинення кримінального правопорушення має значення досягнення в будь-які формі та будь-яким способом такими особами домовленості про спільне вчинення певного діяння, узгоджену діяльність для отримання бажаного ними результату, розуміння цими особами, що вони діють спільно. Водночас ані КК України, ані судова практика Верховного Суду не передбачають того, що співучасть кількох осіб у вчиненні кримінального правопорушення можлива виключно за умови, що ці особи є знайомими між собою особисто та зустрічаються або спілкуються між собою безпосередньо. 
Про участь ОСОБА_12 в ролі пособника у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб свідчать у своїй сукупності фактичні дані, підтверджені дослідженими доказами. Так, він вчинив дії з підписання завідомо для нього недостовірних документів, що були складені іншими особами і підписані від імені керівника контрагента за договором, у інший час (інший місяць року), аніж ці документи датовані. Підписані ОСОБА_12 недостовірні документи передбачали виникнення в ПАТ « Родовід Банк » безпідставних фінансових зобов`язань на користь фізичної особи - пособника Особи 2. Досягнення кінцевого результату із заволодіння коштами Банку з використанням підроблених офіційних документів потребувало усвідомленої участі декількох осіб для складання, видачі таких недостовірних документів, для прийняття рішення тимчасовим адміністратором ОСОБА_19 про здійснення Банком оплати за підробленими документами, для використання банківського рахунку Особи 2, яка начебто є орендодавцем, для переведення коштів з рахунків Банку та їх подальшого використання, для координації виконання всіма залученими особами необхідних дій. 
У межах цього кримінального провадження суд бере до уваги показання свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_23 , які свідчили про участь Особи_1 у діяльності ПАТ « Родовід Банк » безпосередньо. Також свідок Особа_2 у своїх показаннях стверджувала, що необхідні для оформлення оренди документи їй на підпис приносила довірена особа її чоловіка Особи_1 і та ж сама особа забирала гроші, які надходили від Банку на рахунок свідка. Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні надав показання відносно залученості ОСОБА_12 у процес підписання документів, що стосувалися оренди Будівлі «задніми числами», пояснивши, що між ними була з цього приводу розмова та ОСОБА_12 підписав один з документів прямо у присутності свідка.
Отже, характер та час вчинення дій ОСОБА_12 , пряма залежність можливості досягнення злочинної мети заволодіння коштами Банку в інтересах інших осіб з використанням підроблених документів від дій обвинуваченого очевидно вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, декількома особами, у тому числі і ОСОБА_12 , які діяли спільно і послідовно починаючи зі стадії готування до злочину.
Як зазначено в розділі ІІІ вироку, ОСОБА_19 як виконавець того же злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у якому обвинувачено ОСОБА_12 , був засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва від 06.04.2017.
Вчинені ОСОБА_12 дії - підписання недостовірних документів і те, що такі документи використані як юридична підстава для рішення про перерахування коштів Банку на користь Особи_2, та для створення вигляду наявності законних господарських відносин між Банком і Особою_2, з огляду на положення ч. 5 ст. 27 КК України, дають підстави для висновку, що обвинувачений був пособником за ознаками надання засобів, що сприяли вчиненню злочину іншими співучасниками та водночас приховуванню злочину. 

Щодо суб`єкта і суб`єктивної сторони злочину
 
Про те, що ОСОБА_12 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, суд зазначив раніше в розділі ІІІ вироку.
Відповідно до ст. 26 КК України співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.
Розтрата та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиняється шляхом активної поведінки, тільки з прямим умислом, коли винна особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачає їх суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання (ухвала ВС від 23.08.2018 у справі № 0912/1638/12).
Як встановлено вище, обвинувачений ОСОБА_12 (1) упродовж 2009 року обіймав керівні посади в Банку, тобто був обізнаний про свої повноваження, повноваження тимчасового адміністратора, про фінансовий стан Банку, усвідомлював, що наслідком видачі ним неправдивих документів щодо оренди будівлі по АДРЕСА_10 , стане безпідставне виникнення грошових зобов`язань Банку перед Особою_2, (2) діяв у співучасті з іншими особами як пособник, що безпосередньо вказує на те, що він діяв умисно, тобто усвідомлював значення своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. 

Щодо об`єктивної сторони злочину
 
Диспозиція ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за дії, передбачені частинами першою, другою, третьою або четвертою цієї статті, якщо вони вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою. 
Так, частиною 2 ст. 191 КК України встановлено відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
У ч. 3 ст. 191 КК України закріплена кваліфікуюча ознака дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, - вчинення таких дій повторно або за попередньою змовою групою осіб.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, може виражатись у трьох формах: привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Верховний Суд в ухвалі від 23.08.2018 у справі № 0912/1638/12 орієнтує суди на те, що заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем полягає у незаконному оберненні чужого майна на свою користь або на користь інших осіб.
Так, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем має місце тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь чи користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище. Його особливістю є те, що, на відміну від привласнення чи розтрати, предметом заволодіння чужим майном шляхом службового зловживання може бути і майно, яке безпосередньо не було ввірене винному чи не перебувало в його віданні. У зазначений спосіб винний може заволодівати майном, щодо якого в силу своєї посади він наділений правомочністю управління чи розпорядження майном через інших осіб. Тобто він має певні владні повноваження щодо впливу на осіб, яким це майно ввірено чи перебуває у їх віданні.
З системного аналізу норм закону встановлено, що у разі, коли зловживання службовою особою своїм службовим становищем виступає способом розкрадання чужого майна, при якому винний незаконно вилучає та безоплатно обертає майно на свою користь чи користь третіх осіб, то такі дії утворюють спеціальний склад зловживання службовим становищем і мають кваліфікуватися за ст. 191 КК України.
Відповідно до зазначених у пунктах 48-50 розділу ІІІ вироку документів встановлено, що наслідком використання виконавцем злочину - тимчасовим адміністратором Банку ОСОБА_19 недостовірних документів, виданих (підписаних) ОСОБА_12 щодо оренди приміщень будівлі по АДРЕСА_4 , з двох рахунків ПАТ « Родовід Банк » в період з 04.09.2009 до 02.10.2009 були здійснені платежі за оренду приміщень згідно з договором б/н від 18.02.2009 на рахунок Особи_2 у ЗАТ « ЄБРФ » в загальній сумі 18 458 420,12 грн, та в подальшому в період з 07.09.2009 до 09.03.2010 з рахунку останньої були зняті готівкою через касу банку кошти в загальній сумі 17 229 796,00 грн (зазначення в обвинувальному акті загальної знятої через касу банку суми «17 269 796 грн», яка на 40 000 грн більша, аніж підтверджено документами, суд вважає очевидною арифметичною помилкою, яка не впливає на суть та обсяг обвинувачення ОСОБА_12 ). Водночас досліджені під час судового розгляду докази свідчать, що фактично орендні відносини, про які йшлося в підробленому договорі оренди від 18.02.2009 між ТОВ « РЕД » та ВАТ « Родовід Банк » (з додатком і додатковими угодами), не існували і Банк не використовував за призначенням нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , площею 5 225,8 кв. м. У зв`язку із вказаним відбулось безповоротне зменшення активів ПАТ « Родовід Банк » на суму 18 458 420,12 грн, що завдало майнової шкоди Державі в особі зазначеного Банку.
З огляду на межі висунутого ОСОБА_12 обвинувачення, суд констатує, що обвинувачений, діючи як пособник, виконав відведену йому організатором роль та шляхом підписання ряду неправдивих документів щодо оренди приміщень за адресою: АДРЕСА_4 , тобто наданням засобів, сприяв організатору і виконавцю в кримінально протиправному заволодінні майном Банку в інтересах Особи_2 і Особи_1. 

Щодо предмета злочину та його розміру
 
Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України (у редакції на час вчинення злочину) кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
У примітці 4 до ст. 185 КК України визначено, що у статтях 185-187 та 189-191 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Згідно з п. 22.5 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889 (зі змінами; втратив чинність 01.01.2011) для кваліфікації злочинів сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 статті 6 цього Закону для відповідного року (з урахуванням положень пункту 22.4 цієї статті), а саме: із 2007 року в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. 
Відповідно до ст. 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2010 року визначена в розмірі 869 гривень. Тобто податкова соціальна пільга та, відповідно, неоподатковуваний мінімум доходів громадян у 2010 році становили 434,50 грн.
Станом на 04.03.2010 - день закінчення заволодіння коштами Банку, одержання останнього платежу від ПАТ « Родовід Банк » на банківський рахунок Особи_2, - відповідно до примітки 4 до статті 185 КК України особливо великим розміром для кваліфікації злочину за ч. 5 ст. 191 КК України вважалась сума в розмірі 600*434,50 грн = 260 700,00 грн.
У цьому випадку сума коштів, яка є предметом злочину, перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину у 18 458 420,12 грн / 434,50 грн = 42 481,98 разів, тобто є особливо великим розміром.
З огляду на встановлені обставини кримінального провадження суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення під час судового розгляду довела, що ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: пособництво в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах.

VII.Мотиви призначення покарання 
 
Частиною 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 КК України враховує: 1) межі, установлені в санкціях ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, які передбачають відповідальність за вчинені злочини; 2) положення Загальної частини КК України; 3) ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Санкція ч. 1 ст. 366 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України є особливо тяжким злочином (згідно з ч. 5 ст. 12 КК України), а передбачений ч. 1 ст. 366 КК України - злочином невеликої тяжкості (ч. 2 ст. 12 КК України, або кримінальним проступком згідно з ч. 2 ст. 12 КК України в поточній редакції статті). 
Відповідно до правил ч. 4 ст. 68 КК України (ч. 5 ст. 68 КК України в поточній редакції статті) при призначенні покарання співучасникам злочину суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.
Призначаючи покарання ОСОБА_12 , суд враховує: вік ОСОБА_12 , який на день ухвалення вироку становить 53 роки (т. 10, а. 67, т. 17 а. 129); його сімейний стан - одружений і має трьох неповнолітніх дітей 2008 р.н., 2012 р.н., 2014 р.н. (т. 10 а. 68, 110, 69, т. 17 а. 130); має вищу освіту та науковий ступінь кандидата економічних наук зі спеціальності «економіка, організація і управління підприємствами» (т. 10 а. 70, 73-74, 75-78, т. 17 а. 130 зворот, 132-134); наразі не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Передбачених статтею 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_12 , суд не встановив.
Обставиною, яка згідно з п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб (ч. 2 ст. 28 КК України).
Під час вчинення у співучасті злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 виконував роль одного з пособників шляхом участі у створенні частини засобів для сприяння вчиненню злочину та для приховування злочину (надання злочинним діям вигляду законних господарських відносин).
Під час вчинення у співучасті злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_12 виконував роль одного з виконавців злочину, беручи участь у видачі (а саме підписав) завідомо неправдивих документів, що були використані в подальшому як засоби для заволодіння коштами Банку.
Враховуючи наведені вище обставини, а саме: ступінь тяжкості кожного вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_12 та його ролі під час вчинення кожного зі злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, та наявність однієї обставини, що обтяжує покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, а також те, що вчинення злочинів було пов`язане із обійманням керівної посади в ПАТ « Родовід Банк » (на час вчинення діянь держава володіла понад 99,97 % акцій Банку), суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_12 необхідно призначити передбачене санкцією ч. 5 ст. 191 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків на строк три роки, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, та передбачене санкцією ч. 1 ст. 366 КК України покарання у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків на строк три роки. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Водночас частиною 5 ст. 74 КК України передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
У даному кримінальному провадженні суд встановив такі обставини:
1) загальний п`ятнадцятирічний строк давності притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України закінчився 04.03.2025; 
2) зазначений злочин не належить до переліку злочинів, який міститься в ч. 5 ст. 49 КК України, до яких давність не застосовується;
3) ОСОБА_12 у період із часу вчинення злочину ухилявся від слідства і суду із 05.04.2018 (дня складення повідомлення про підозру), тобто перебіг давності з цього часу зупинився, що виключає застосування передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України диференційованого строку давності.
На підставі наведеного суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_12 від покарання за злочином, передбаченим ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, на підставі ч. 2 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Ураховуючи те, що 1) строк давності притягнення ОСОБА_12 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України (з урахуванням правила ч. 3 ст. 49 КК України) закінчився 04.03.2013, 2) зазначений злочин не належить до переліку злочинів, який міститься в ч. 5 ст. 49 КК України, до яких давність не застосовується, 3) ОСОБА_12 у період із часу вчинення злочину до 04.03.2013 не ухилявся від слідства та суду (тобто перебіг давності не зупинявся у вказаний період) суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_12 від покарання за вказаною статтею на підставі ч. 2 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
VIII.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
 
1. Запобіжний захід
 
Прокурор у судовому засіданні не висловив думку щодо запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_12 на період до набрання вироком законної сили.
Обвинувачений ОСОБА_12 і його захисник просили суд виправдати ОСОБА_12 у пред`явленому йому обвинуваченні, що виключає наявність підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
З приводу питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд у вироку в разі визнання особи винуватою вирішує питання, зокрема, про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Одним з елементів підстави застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України). 
З огляду на постановлення обвинувального вироку, суд має прийняти рішення про застосування до обвинуваченого того запобіжного заходу, який, на його переконання, є необхідними і буде достатньо дієвим у цьому кримінальному провадженні.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2019 (справа № 757/5254/19-к) було задоволене клопотання прокурора від 06.02.2019 та в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 42018000000000824 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначена ухвала слідчого судді на тепер не скасована і є чинною (т. 10 а. 130-158). 
ОСОБА_12 як підозрюваний у кримінальному провадженні № 42018000000000824 постановою слідчого від 17.05.2018 був оголошений у розшук та здійснювались заходи для встановлення місця його перебування під час досудового розслідування (т. 10 а. 60-63, 112-129).
На підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.08.2023 (справа № 991/4468/23) у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось спеціальне досудове розслідування щодо ОСОБА_12 . 
Ухвалою від 19.03.2024 суду вирішив здійснювати спеціальне судове провадження (in absentia) щодо обвинуваченого ОСОБА_12 .
Обвинувачений ОСОБА_12 із квітня 2018 року ухиляється від явки до органу досудового розслідування та до суду, станом на день ухвалення вироку обвинувачений не був розшуканий і затриманий та не з`явився до суду самостійно, під час судового провадження брав участь у судових засіданнях дистанційно з використанням власних технічних засобів, відомостей і підтверджуючих документів про адресу свого фактичного місця проживання за межами України суду не надав, що вказує на наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику переховування обвинуваченого від суду. 
Однак у зв`язку з тим, що є підстави для звільнення ОСОБА_12 від призначеного покарання за строками давності, суд дійшов висновку про доцільність скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого.
2. Арешт майна
 
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000000824 ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва був накладений арешт на майно, а саме:
1) ухвалою від 12.06.2018 у справі № 757/28611/18-к, - на рухоме і нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_12 , а саме: машиномісце, квартиру, 26 земельних ділянок, 3 нежитлових приміщення, два транспортних засоби, із забороною ОСОБА_12 та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває це майно, розпоряджатися ним - із метою забезпечення відшкодування підозрюваним шкоди, заподіяної вчиненим суспільно-небезпечним діянням, а також недопущення відчуження такого майна (т. 10 а. 163-166, т. 21 а. 39-42);
 
2) ухвалою від 12.06.2018 у справі № 757/28573/18-к, - на нерухоме майно, 1/2 частка якого на праві спільної сумісної власності подружжя належить підозрюваному ОСОБА_12 , а саме: квартиру; домоволодіння; нежитлову будівлю, мініпансіонат, право власності на які зареєстроване на дружину обвинуваченого - ОСОБА_104 , ІНФОРМАЦІЯ_92 (ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ), із забороною зазначеним особам та іншим особам, у володінні (користуванні) яких перебуває це майно, розпоряджатися ним - із метою забезпечення відшкодування підозрюваним шкоди, заподіяної вчиненим суспільно-небезпечним діянням, а також недопущення відчуження такого майна (т. 10 а. 167-168).
 
За правилами абзацу дванадцятого п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд у вироку зазначає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
У цьому кримінальному провадженні до ОСОБА_12 потерпілий не пред`явив цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, тому відсутня потреба в подальшому арешті належного обвинуваченому майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Обвинуваченому ОСОБА_12 суд призначає додаткове покарання у виді конфіскації майна, але водночас приймає рішення про звільнення його від призначеного покарання. У зв`язку із тим, що покарання у виді конфіскації майна не підлягає фактичному виконанню, суд не вбачає підстав для залишення в силі арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на належне обвинуваченому майно - об`єкти нерухомого майна (машиномісце, квартиру, 26 земельних ділянок, 3 нежитлових приміщення) та два транспортних засоби, а також на майно, що є його спільною сумісною власністю подружжя із дружиною ОСОБА_105 - квартиру, домоволодіння, нежитлову будівлю (мініпансіонат).
3. Речові докази 
 
Суд вирішує долю речових доказів у кримінальному провадженні за правилами, передбаченими у ч. 9 ст. 100 КПК України.
У кримінальному провадженні постановою слідчого від 26.05.2010 у кримінальній справі № 1591, що розслідувалась за обвинуваченням ОСОБА_19 , визнано речовим доказом будівлю за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_106 . Цією ж постановою накладено арешт шляхом заборони відчуження на вказану будівлю (т. 19 а. 1-4). 
З огляду на те, що арешт накладений у зв`язку із розслідуванням злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого окрім ОСОБА_12 обвинувачуються двоє інших осіб - Особа_1 та Особа_2, судове провадження щодо яких триває, а також те, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, суд не вбачає підстав для прийняття в межах цього провадження рішення про скасування арешту із будівлі та про її долю як речового доказу.
4. Документи
 
Документи, передані суду сторонами кримінального провадження, підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання , за виключенням документів, що вилучені під час виїмки документів 03.09.2010 у Шевченківській районній у м. Києві державній адміністрації та використані як зразки під час проведення експертизи (т. 18 а. 53-177). Ці документи підлягають поверненню за належністю органу, у якому вони були вилучені. У матеріалах кримінального провадження необхідно залишити в копіях протокол засідання Спостережної ради ЗАТ « ЄБРФ » від 29.04.2008 та протокол № 1-07 від 28.03.2007 чергових загальних зборів ЗАТ « ЄБРФ » (т. 18 а. 61-62, 107-113).
5. Процесуальні витрати
 
Згідно з обвинувальним актом і дослідженими матеріалами кримінального провадження процесуальні витрати на залучення експертів для проведення під час досудового розслідування експертиз в цьому кримінальному провадженні складають 53 300,50 грн, а саме: 
1)судова технічна експертиза документів, висновок експертів Київського НДІСЕ № 6420/10-11 від 17.08.2010, витрати на проведення експертизи складають 3 100,8 грн (т. 15 а. 51-53);
2)судова економічна експертиза, висновок експертів Київського НДІСЕ № 21018/15-45 від 28.04.2016, витрати на проведення складають 16 947,20 грн (т. 15 а. 17, 18);
3)судова почеркознавча експертиза, висновок експертів Київського НДІСЕ № 16182?16185/17-32 від 03.10.2017, витрати на проведення складають 9 672 грн (т. 7 а. 134, 135);
4)Судова комісійна комплексна судово-почеркознавча та судово-технічна експертиза документів, висновок експертів Київського НДІСЕ № 5840/11-11/5841/11-11 від 15.07.2011, витрати на проведення складають 2 115 грн (т. 7 а. 233);
5)судова почеркознавча експертиза, висновок експертів Київського НДІСЕ № 7075/11-11 від 20.09.2011, витрати на проведення складають 2 256 грн (т. 15 а. 204, 205);
6)судова почеркознавча експертиза, висновок експертів Київського НДІСЕ № 4092/10-11 від 04.06.2010, витрати на проведення складають 1 879,50 грн (т. 15 а. 213-215);
7)судова технічна експертиза документів, висновок експертів Київського НДІСЕ № 4379/10-11 від 25.06.2010, витрати на проведення експертизи складають 3 230 грн (т. 15 а. 226-228);
8)судова будівельно-технічна експертиза, висновок експертів Київського НДІСЕ № 10518/10-15 від 28.03.2010, витрати на проведення експертизи складають 14 100 грн (т. 15 а. 236).
Отже, на підставі ч. 2 ст. 124, 126 КПК України у зв`язку із ухваленням обвинувального вироку із обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 53 300,50 грн.
Щодо витрат у сумі 938 грн на проведення судової почеркознавчої експертизи, про що складено висновок експертів Центру судових і спеціальних експертиз Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 446/1 від 13.10.2011 (т. 7 а. 260), то суд вважає, що такі витрати не підлягають стягненню з ОСОБА_107 . Так, зазначена експертиза проведена щодо підписів Особа_2, яка є обвинувачуваною у кримінальному провадженні № 4201400000000438, та витрати на її проведення включені до процесуальних витрат у вказаному кримінальному провадженні відповідно до обвинувального акта від 20.03.2017 (т. 19 а. 171-182) і рішення про стягнення цих витрат з Особи_2 наявне у вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.202 у справі № 757/18214/17, провадження № 1-кп/761/216/2024 (т. 32 а.4-90).
6. Цивільний позов 
 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
7. Підстави для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру відсутні.
 
8. Викривач у цьому кримінальному провадженні відсутній.
 
Керуючись статтями 100, 174, 369-371, 373-376, 392, 395, 532 КПК України, суд
 
УХВАЛИВ:
1.Визнати  ОСОБА_12 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (у редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-ІІІ), та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, на строк 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна, та звільнити його від покарання за це кримінальне правопорушення на підставі ч. 2 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
 
2.Визнати  ОСОБА_12 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону України від 05.04.2001 № 2341-ІІІ), призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки з позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, на строк 3 роки, та звільнити його від покарання за це кримінальне правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. 
 
3.Запобіжний захід щодо ОСОБА_12 у виді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2019 (справа № 757/5254/19-к), скасувати.
 
4.Розшук ОСОБА_12 , оголошений постановою від 17.05.2018 старшого слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_53 у кримінальному провадженні № 42018000000000824, припинити.
 
5.Скасувати арешт майна, накладений: 
 
- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2018 у справі № 757/28611/18-к на рухоме і нерухоме майно, яке на праві власності належить ОСОБА_12 , а саме: машиномісце, квартиру, 26 земельних ділянок, 3 нежитлових приміщення, два транспортних засоби;
 
- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2018 у справі № 757/28573/18-к на нерухоме майно, 1/2 частка якого на праві спільної сумісної власності подружжя належить ОСОБА_12 , а саме: квартиру; домоволодіння; нежитлову будівлю, мініпансіонат, право власності на які зареєстроване на ОСОБА_104 , ІНФОРМАЦІЯ_92 (ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ).
 
6.Залишити арешт майна, накладений постановою заступника начальника 4 відділу 1 управління Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_108 від 26.05.2010 про визнання речовими доказами у кримінальній справі № 1591, - на будівлю за адресою: АДРЕСА_4 , із забороною відчуження вказаної будівлі (реєстраційний номер 9866784 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дата реєстрації 27.05.2010).
 
7. Документи, що вилучені під час виїмки документів 03.09.2010 у Шевченківській районній у м. Києві державній адміністрації (т. 18 а. 53-177), повернути за належністю органу, у якому вони вилучені. У матеріалах кримінального провадження залишити в копіях протокол засідання Спостережної ради ЗАТ « ЄБРФ » від 29.04.2008 та протокол № 1-07 від 28.03.2007 чергових загальних зборів ЗАТ « ЄБРФ » (т. 18 а. 61-62, 107-113).
 
8.Інші документи, передані суду сторонами кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. 
 
9.Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 53 300,50 грн.
 
10.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
 
11.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
 
12.Копію вироку негайно після його проголошення вручити захисникам обвинуваченого ОСОБА_12 - адвокатам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (на виконання вимог ч. 3 ст. 323 КПК України) та прокурору, а також надіслати на повідомлену суду обвинуваченим ОСОБА_12 адресу його електронної пошти.
 
Інформацію для обвинуваченого ОСОБА_12 про ухвалення вироку опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Вищого антикорупційного суду на інтернет-порталі « Судова влада України ».

Головуючий суддя         ОСОБА_1 

Судді   ОСОБА_2 

ОСОБА_3