КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2026 року м. Київ справа №640/26294/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» до Головного управління ДПС у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення заборгованості та пені.
Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Дочірнє підприємство Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» (далі по тексту також позивач, ДП ЗАТ «Тегра Україна ЛТД») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту також відповідач 1, ГУ ДПС у м. Києві) та Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві (далі по тексту також відповідач 2, ГУ ДКСУ у м. Києві), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у м. Києві, яка полягає у невнесенні до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних про узгодженість суми бюджетного відшкодування із зазначенням суми, шо підлягає відшкодуванню з бюджету по декларації за травень місяць 2018 року у розмірі 435467,00 грн., внаслідок визнання судом протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10 вересня 2018 року №0046761404;
- стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь позивача заборгованість бюджету з відшкодування узгодженої суми податку на додану вартість по декларації за травень місяць 2018 року у розмірі 435467,00 грн, на поточний рахунок: IBAN НОМЕР_1 , в AT «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805;
- стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь позивача пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, нарахованої на узгоджену суму такої бюджетної заборгованості у розмірі 15591,15 грн., на поточний рахунок: IBAN НОМЕР_1 , в AT «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2019 у справі №640/19177/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020, було, серед іншого, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.09.2018 №00464761404 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 435 467,00 грн та застосування штрафних санкції у сумі 108 867,00 грн., внаслідок чого сума бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2018 року набула статусу узгодженої.
Позивач зазначив, що у зв`язку із набранням законної сили судовим рішенням він звернувся до ГУ ДПС у м. Києві із заявою про внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування у розмірі 435 467,00 грн, однак відповідач 1 відмовив позивачу у внесенні до Реєстру суми у розмірі 435 467 грн до узгодженої суми бюджетного відшкодування.
На думку позивача, означена бездіяльність відповідача 1 є протиправною, що стало підставою для звернення до суду позовом про стягнення заборгованості бюджету з відшкодування узгодженої суми ПДВ у розмірі 435467,00 грн, а також нарахованої на підставі п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України пені у розмірі 15591,15 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2020 (суддя Мамедова Ю.Т.) відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач 2, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив про чітко визначений механізм повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ, яке здійснюється органом Державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 Податкового кодексу України та Порядком №26.
Відповідач 2 пояснив, що позивачем заявлено до відшкодування за рахунок платника у банку 7 159 647 грн, у тому числі 6 724 180 грн повернуто на рахунок платника податку у банку, 435 467 грн – неузгоджена сума податку згідно податкового повідомлення-рішення від 10.09.2018 №0046761404.
Відповідач 2 наголосив на тому, що інформація з Реєстру про узгоджені суми бюджетного відшкодування ПДВ по позивачу за травень 2018 року на суму 435 437 грн у вигляді платіжного доручення та кошти для здійснення бюджетного відшкодування ПДВ від Державної казначейської служби відповідно до Порядку здійснення органами Державної казначейської служби України бюджетного відшкодування податку на додану вартість на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 31.03.2017 №103, не надходили. Згідно інформації з Реєстру станом на 04.12.2020 відповідачем 2 бюджетне відшкодування ПДВ позивачу за травень 2018 року у сумі 135 437,00 грн не здійснювалось.
На переконання відповідача 2, ним не порушено права позивача на бюджетне відшкодування ПДВ, дії або бездіяльність ГУ ДКСУ у м. Києві не є предметом оскарження, а права позивача порушені саме контролюючим органом.
Таким чином, на думку відповідача 2, заявлені до нього позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідач 1, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що здійснення бюджетного відшкодування за травень 2018 року у сумі 435 467 грн на користь позивача є неможливим у зв`язку з відсутністю переплати по декларації з ПДВ за травень 2018 року на особовому рахунку в ІКП платника.
Відповідач 1 пояснив, що згідно ІКП позивача станом на 04.12.2020 рахується переплата з ПДВ на 6 133 882,36 грн, з яких сума ПДВ у розмірі 89 511,51 грн згідно платіжного доручення №136853776, дата операції – 23.05.2019; сума ПДВ у розмірі 472 452 грн згідно платіжного доручення №138820645, дата операції – 29.05.2019; сума ПДВ у розмірі 438 550,05 грн згідно заяви – оскарження податкового повідомлення-рішення з відкликання №62500/6 по ППР «Н» №0855701207 від 21.11.2018; сума ПДВ 376 283,80 грн згідно заяви – оскарження податкового повідомлення-рішення з відкликання №62500/6 по ППР форма «н» №0855701207 від 21.11.2018; сума ПДВ 4 757 085 грн – заявлена сума ПДВ до бюджетного відшкодування, згідно податкової декларації з ПДВ №9238049642 від 21.09.2020. В особовій картці платника ПДВ переплата, яка виникла за рахунок задекларованої суми ПДВ до відшкодування з бюджету на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ списується по принципу першочерговості.
Враховуючи означені обставини, на думку відповідача 1, в межах спірних відносин відсутні ознаки протиправної бездіяльності ГУ ДПС у м. Києві.
Щодо стягнення пені з Державного бюджету України, відповідач 1 зазначив, що оскільки сума бюджетного відшкодування ПДВ відсутня, тому нарахування пені є неможливим. Оскільки позивачу не відшкодована сума ПДВ за травень 2018, вбачається, що нарахування пені є неправомірним.
Таким чином, на думку відповідача 1, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.05.2022 року №408 справу передано для повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Мамедової Ю.Т.
Згідно із витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2022 року, справу передано для розгляду судді Васильченко І.П.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2022 прийнято адміністративну справу № 640/26294/20 до провадження судді Васильченко І.П., справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
13 грудня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.
Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
14 грудня 2022 року вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.
16 лютого 2024 року на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали цієї адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С. О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 адміністративну справу прийнято до провадження для її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.
31.01.2024 до Київського окружного адміністративного суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла заява, сформована у вказаній підсистемі 12.01.2024, про часткову відмову від позовних вимог та збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що 01.12.2023 відповідач 2 перерахував на банківський рахунок позивача заборгованість бюджету з відшкодування узгодженої суми ПДВ по декларації за травень 2018 року у розмірі 435 467,00 грн, що підтверджується банківською випискою за 01.12.2023. 
У зв`язку з цим позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві на користь Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» заборгованості бюджету з відшкодування узгодженої суми податку на додану вартість по декларації за травень місяць 2018 року у розмірі 435 467,00 грн, на поточний рахунок: IBAN НОМЕР_1 , в AT «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2026:
- прийнято відмову Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» від частини заявлених позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві на користь Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» заборгованості бюджету з відшкодування узгодженої суми податку на додану вартість по декларації за травень місяць 2018 року у розмірі 435 467,00 грн, на поточний рахунок: IBAN НОМЕР_1 , в AT «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805;
- закрито провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві на користь Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» заборгованості бюджету з відшкодування узгодженої суми податку на додану вартість по декларації за травень місяць 2018 року у розмірі 435 467,00 грн, на поточний рахунок: IBAN НОМЕР_1 , в AT «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805;
- закрито провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДПС у м. Києві, яка полягає у невнесенні до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних про узгодженість суми бюджетного відшкодування із зазначенням суми, шо підлягає відшкодуванню з бюджету по декларації за травень місяць 2018 року у розмірі 435467,00 грн., внаслідок визнання судом протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10 вересня 2018 року №0046761404.
Також у вищевказаній заяві позивач зазначив, що оскільки заборгованість бюджету з відшкодування узгодженої суми ПДВ по декларації за травень 2018 року у розмірі 435 467,00 грн погашена Головним управлінням Державної казначейської служби у м. Києві 01.12.2023, виникла необхідність збільшення позовних вимог в частині стягнення пені за період з 24.10.2020 по 01.12.2023 у сумі 268 515,66 грн.
У зв`язку з цим позивач виклав таку редакцію змінених позовних вимог:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1, яка полягає у невнесенні до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних про узгодженість суми бюджетного відшкодування із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету по декларації за травень 2019 року у розмірі 435 467,00 грн внаслідок визнання судом протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.09.2018 №0046761404;
- стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь позивача пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, нарахованої на узгоджену суму 435 467 грн бюджетної заборгованості у розмірі 268 515,66 грн, на поточний рахунок IBAN НОМЕР_1 , в AT «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805.
Однак, вищевказаною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 заяву позивача від 12.01.2024 про збільшення розміру позовних вимог залишено без розгляду у зв`язку з пропуском процесуального строку для її подачі.
Відповідач 1, заперечуючи проти позовних вимог, крім доводів, які вже були викладені у попередньо наданому відзиві на позовну заяву (під час розгляду справи в Окружному адміністративному суді міста Києва), щодо стягнення пені з Державного бюджету України, зазначив про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки позивач звернувся до суду 23.10.2020 з позовною заявою про відшкодування ПДВ за травень 2018 року. На думку відповідача 1, позивач був цілком обізнаний про порушення свого права на отримання бюджетного відшкодування за травень 2018 року ще з моменту результату перевірки та винесення податкових повідомлень-рішень від 10.08.2018.
Враховуючи викладене, ГУ ДПС у м. Києві просить суд залишити позов без розгляду.
Розглянувши доводи відповідача 1 щодо пропуску строку звернення, суд зазначає таке.
На час звернення до суду з цим позовом існувала судова практика, згідно якої позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.
При цьому, строк звернення до суду з позовними вимогами про стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, обчислювався з наступного дня після її фактичного погашення.
Саме така правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 24.10.2019 у справі №810/1227/17 та від 02.02.2021 у справі №810/1506/17.
Таким чином, звертаючись до суду з означеним позовом, позивач був переконаний, що строк звернення ним був дотриманий.
Однак, Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 19.01.2023 у справі №140/1770/19 та від 16.02.2023 у справі №803/1149/18 було зазначено, що «…стаття 102 ПК України, у тому числі й пункт 102.5 цієї статті, не є тим «іншим законом», яким установлені спеціальні строки звернення до суду із вимогами, спрямованими на захист та відновлення порушених прав платників податків у відносинах, що виникають у зв`язку із несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, а тому підлягають застосуванню положення частини другої статті 122 КАС України, якою встановлений загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду».
Таким чином, на початку 2023 року відбулася зміна судової практики, згідно якої було визначено, що для звернення до суду із позовом у зв`язку із несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з ПДВ та/або пені, нарахованої на таку заборгованість, встановлюється загальний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду на підставі частини другої статті 122 КАС України.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.06.2022 у справі №1.380.2019.004460, зміна сталої судової практики Верховного суду може розглядатися судами як поважна причина для поновлення строків звернення до суду.
Так, Верховний Суд зазначив, що суди повинні уникати випадків правового пуризму, зокрема скасування правомірних рішень, ухвалених відповідно до усталеної на той час судової практики, лише на тій підставі, що станом на час розгляду справи судом апеляційної та/або касаційної інстанції змінилось юридичне тлумачення відповідної правової норми.
Зміна судової практики, що відбулася після ухвалення судами остаточного рішення, не повинна порушувати принцип правової визначеності та стабільності правового регулювання, чинного на час розгляду справи судами попередніх інстанцій.
Зокрема, задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.
Суд зауважує, що позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва 27.10.2020, тобто в межах 6-місячного строку з дня набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2019 у справі №640/19177/18 за позовом Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.09.2018 №№0046761404 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 435 467 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 108 867 грн, та 0046801404 про зменшення суми від`ємного значення ПДВ у розмірі 15 319,00 грн (означене рішення набрало законної сили 28.04.2020).
Враховуючи означені обставини, на переконання суду, відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду. 
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
у с т а н о в и в:
Дочірнє підприємство Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» (ідентифікаційний код 21670383, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13) зареєстроване в якості юридичної особи 28.07.1997 згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2019 у справі №640/19177/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020, позовні вимоги Дочірнього підприємства закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (THEEUWES HOLDING B.V.) «Тегра Україна ЛТД» задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві форми «В1» від 10.09.2018 №0046761404 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 435 467,00 грн та застосування штрафних санкцій в сумі 108867,00 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві форми «В4» від 10.09.2018 №0046801404 про зменшення суми від`ємного значення ПДВ у розмірі 15 319,00 грн.
Листом від 06.07.2020 №03/07 позивач звернувся до ГУ ДПС у м. Києві про внесення до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, а саме: до рядка 17, колонка «Дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення» дату – 28.04.2020; до рядка 17, колонка «Сума податку, що підлягає відшкодування, узгоджена за результатами оскарження» суму – 435 467,00 грн; а також про вчинення інших дій, передбачених ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість» щодо відшкодування узгодженої суми ПДВ у розмірі 435 467,00 грн на рахунок підприємства, а також про скасування штрафних санкцій у сумі 108 867,00 грн та збільшення суми від`ємного значення ПДВ на 15 913,00 грн і сплати на користь підприємства судових витрат.
Листом ГУ ДПС у м. Києві від 11.08.2020 №111300/10/26-15-05-04-01 за результатами розгляду запиту позивача щодо відшкодування ПДВ повідомлено, що ДП ЗАТ Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» подано до ДПІ у Печерському району ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з ПДВ із заявленою сумою бюджетного відшкодування за травень 2018 року у сумі 7 159 647 грн. ГУ ДФС у м. Києві проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за травень 2018 року у сумі 7 159 647 грн, результати якого оформлені актом перевірки від 13.08.2018 №790/26-15-14-04-01/21670383, та за результатом проведення якої складно податкові повідомлення-рішення від 10.09.2018 №№0046761404 на суму 435 467 грн (штрафні санкції у розмірі 108 867 грн) та 0046801404 на суму 15 319 грн. За результатами судового оскарження рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020, у справі №640/19177/18 означені податкові повідомлення-рішення визнані протиправними та скасовані.
Позивачем подано до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію з ПДВ з позитивним значенням різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 декларації) за квітень 2019 року у сумі 572 452 грн.
Згідно інтегрованої картки платника (ІКП) станом на 10.08.2020 у позивача рахується переплата з ПДВ у розмірі 561 963,51 грн, а саме: сума ПДВ у розмірі 89 511,51 грн згідно платіжного доручення №136853776, дата операції 23.05.2019; сума ПДВ 472 452 грн згідно платіжного доручення №138820645, дата операції 29.05.2019.
В особовій картці платника ПДВ переплата, яка виникла за рахунок задекларованої суми ПДВ до відшкодування з бюджету на рахунок платника у банку по декларації з ПДВ, списується по принципу першочерговості.
Таким чином, здійснення бюджетного відшкодування за травень 2018 року у сумі 435 467 грн на користь позивача є неможливим у зв`язку з відсутністю переплати по декларації з ПДВ за травень 2018 року на особовому рахунку в ІКП платника.
Не погоджуючись з правомірністю бездіяльності відповідачів щодо невнесення до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних про узгодженість суми бюджетного відшкодування із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету по декларації за травень 2019 року у розмірі 435 467,00 грн внаслідок визнання судом протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.09.2018 №0046761404, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані положеннями Податковим кодексом України (далі по тексту також – ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
За визначенням, наведеним у підпунктах 14.1.18 та 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції, чинній станом на час узгодження заборгованості бюджету) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Порядок визначення суми ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлені статтею 200 ПК України.
За положеннями пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Згідно з пунктом 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:
а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;
б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);
в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;
г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;
ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".
У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
За положеннями пункту 200.15 статті 200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
Згідно з пунктом 200.23 статті 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Системний аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 ПК України нараховується пеня.
Податковим кодексом України встановлено обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в статті 200 ПК України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. При цьому, непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість у визначений законодавцем строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.
Таким чином, після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, відповідна сума відшкодування ПДВ набула статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені.
Таке застосування пункту 200.23 статті 200 ПК України узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 24.11.2020 у справі № 808/660/16, від 03.04.2020 у справі № 2а-1870/9166/12, від 06.05.2020 у справі №0870/9386/12, від 14.05.2020 у справі № 1540/4795/18, від 02.02.2021 у справі № 810/1506/17, від 13.02.2023 у справі № 640/14394/21.
Як було вказано вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2019 у справі №640/19177/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2020: 
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві форми «В1» від 10.09.2018 №0046761404 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 435 467,00 грн та застосування штрафних санкцій в сумі 108867,00 грн;
- визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві форми «В4» від 10.09.2018 №0046801404 про зменшення суми від`ємного значення ПДВ у розмірі 15 319,00 грн.
Отже, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/14394/21 (28.04.2020) спірна сума бюджетного відшкодування ПДВ вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Проте, відповідачем 1 не було вчинено дій, направлених на внесення спірної суми бюджетного відшкодування ПДВ, яка вважається узгодженою з 28.04.2020, до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Означена сума бюджетного відшкодування ПДВ 435 467 грн була відшкодована позивачу 01.12.2023, тобто після звернення позивача до суду та відкриття провадження у цій справі.
З огляду на викладене, враховуючи підтверджений факт порушення строку повернення позивачу узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача пені на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: 
ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення (у даному випадку – 28.04.2020).
Приписами пункту 200.12 статті 200 ПК України визначено, що у випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку (у даному випадку – 29.04.2020).
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування (у даному випадку – 30.04.2020) та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
Згідно з пунктом 200.13 статті 200 ПК України на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на рахунок платника податку в обслуговуючому банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (у даному випадку – до 06.05.2020 включно).
Таким чином, право позивача на нарахування пені за не відшкодовані з бюджету протягом визначеного строку суми податку на додану вартість виникло починаючи з 07.05.2020.
Періодом нарахування пені є 07.05.2020 – 23.10.2020.
У постанові Верховного Суду від 17.10.2023 у справі № 821/1115/16 викладено такі висновки щодо застосування наведених вище норм права: 
«Системний аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що держава в особі відповідних державних органів, виконуючи певний комплекс дій, зобов`язана повернути платнику суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість протягом законодавчо встановленого строку після дня набуття відповідною сумою статусу узгодженої.
66. Якщо ж протягом згаданого строку необхідних дій для відшкодування податку здійснено не було, невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість, на яку в силу положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України нараховується пеня. Податковим кодексом України встановлено обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в статті 200 Податкового кодексу України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні.
67. При цьому, непогашення заборгованості бюджету з податку на додану вартість у визначений законодавцем строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування. Таким чином, після спливу законодавчо визначеного строку для проведення зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, відповідна сума відшкодування податку на додану вартість набула статусу заборгованості, що є підставою для нарахування пені».
Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 12.03.2025 у справі № 440/16144/23.
Відповідно до правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі №820/1750/18, від 25.03.2020 по справі №808/481/16, від 02.02.2021 по справі №810/1506/17, від 02.06.2021 по справі №1.380.2019.004395, від 29.11.2021 по справі № 420/4252/19, від 12.07.2023 по справі № 640/14076/21, пеня розраховується виходячи із облікової ставки НБУ протягом строку її дії, тобто із урахуванням зміни облікової ставки Національного банку України за відповідний період.
Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів суди мають ураховувати саме останню правову позицію.
Отже, при обчисленні розміру пені за період з 07.05.2020 по 23.10.2020 застосовується облікова ставка Національного банку України у розмірах, відповідно до інформації, розміщеної на сайті НБУ за посиланням: https://bank.gov.ua/ua/monetary/archive-rish.
Протягом спірного періоду облікова ставка Національного банку України дорівнювала: з 24.04.2020 – 8%, з 12.06.2020 – 6%.
Таким чином, розрахунок пені за період з 07.05.2020 по 23.10.2020 є таким:
- з 07.05.2020 по 11.06.2020 – 4 111,95 грн (435 467,00 грн х 8% х 1,2 : 366 днів х 36 днів);
- з 12.06.2020 по 23.10.2020 – 11 479,20 грн (435 467,00 грн х 6% х 1,2 : 366 днів х 134 дня).
Загальний розмір пені складає 15 591,15 грн.
За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь позивача пеню за порушення строків повернення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2018 року за період з 07.05.2020 по 23.10.2020 у розмірі 15 591,15 грн.
Суд зазначає, що право на бюджетне відшкодування є невід`ємним правом позивача, захист якого гарантовано частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 і відповідно до положень Конституції України є частиною національного законодавства.
Разом із тим, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункт 74).
Несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право позивача, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно і в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушень законодавчих актів.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Таким чином, позов слід задовольнити повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у загальному розмірі 8867,88 грн, що підтверджується платіжними інструкціями від 23.10.2020 №37090 та від 23.10.2020 №37089.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 8867,88 грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – ГУ ДПС у м. Києві. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» пеню за порушення строків повернення узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2018 року за період з 07.05.2020 по 23.10.2020 у розмірі 15 591,15 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одна грн 15 коп.).
3. Стягнути на користь Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства Закритого акціонерного товариства Теувес Холдінг (Theeuwes Holding B.V) «Тегра Україна ЛТД» (ідентифікаційний код 21670383, місцезнаходження: 01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, оф. 126Г) судовий збір у розмірі 8867,88 грн (вісім тисяч вісімсот шістдесят сім грн 88 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Головного управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код 44116011, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.