Справа №362/8843/25
Провадження №2/333/1853/26
РІШЕННЯ
Іменем України
17 квітня 2026 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі :
головуючої - судді      Варнавської Л.О., 
за участю секретаря -     Носаченка О.С., 
позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому засіданні в місті Запоріжжя цивільну справи за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна, -
ВСТАНОВИВ:
До Комунарського районного суду міста Запоріжжя 06.11.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна. посилається на те, що вона є власницею нерухомого майна: 1/3 частки житлового приміщення загальною площею 51.6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлового вбудовано-прибудованого приміщення площею 98,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В 2009 році Мелітопольським міськрайонним судом розглядалась цивільна справа щодо стягнення заборгованості по кредитним зобов`язанням за фактом стягнення боргу з позичальника, який не сплатив заборгованість по кредит, отриманий ним від кредитної спілки в м. Мелітополь. В цій справі позивачка була поручителем позичальника за кредитом. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду було стягнуто борг з позичальника та поручителя та видано виконавчий лист №2-5174 від 09.12.2009 р. згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказане нерухоме майно накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони його відчуження №24673841 від 24.10.2011 року винесену Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Носовим Д.А. на підставі виконавчого листа №2-5174 від 09.12.2009 р. реєстраційний номер обтяження 11765416 від 26.10.2011 (на 1/3 частку житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ). Реєстраційний номер обтяження 11765503 від 26.10.2011 (на нежитлове приміщення площею 98,5 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ). При зверненні в інші віддіи ДВС їй повідомили, що відділ ДВС м. Мелітополя не встиг виїхати та вивезти документацію з окупованої території, тому отримати інформацію щодо даної справи не можливо. В Автоматичній системі виконавчої провадження МЮ України не перебуває, в Єдиному реєстрі боржників не значиться. Просить зняти арешт з вищевказаного нерухомого майна.
13.01.2026 року ухвалою судді провадження по справі відкрито, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним.
Відповідач в судове засідання не направив свого представника, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Відзиву на позов не подав.
Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №450185433 від 31.10.2025, судом встановлено, що за суб`єктом ОСОБА_1 містяться записи про державну реєстрацію обтяжень – арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяжень 61637757) на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 24673841, виданий 24.10.2011 Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Носов Д,С., виконавчий лист №2-5174 від 09.12.2009 виданий Мелітопольським міськрайонним судом. 
Також є запис про державну реєстрацію обтяжень – арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяжень 11765503) на нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер 24673841, виданий 24.10.2011 Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Носов Д,С., виконавчий лист №2-5174 від 09.12.2009 виданий Мелітопольським міськрайонним судом.
Суду не надано будь-якої інформації щодо стану виконавчого провадження, найменування стягувача по цьому виконавчому провадженню.
Позивачка посилається на те, що відсутня можливість надати такі документи, проте, нею не надано жодного доказу, що вона зверталась до виконавчої служби.
Так, Міністерство юстиції України наказом від 08.07.2022 № 2869/5 «Про визначення органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання рішень» визначило, що під час дії воєнного стану відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснюється примусове виконання рішень, місцем виконання яких є територія на яку поширюється компетенція Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Отже, позивачка мала можливість отримати інформацію із зазначених питань щодо стану виконавчого провадження у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Норми права, якими керувався суд.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).
Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (частина друга статті 51 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (див.: висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18).
Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (див.: постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16, провадження 14-431цс19).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2022 року у справі № 711/3591/21 (провадження № 61-945св22) зазначено, що виконавча служба не є ні боржником, ні особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно. 
Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 29 червня 2023 року у справі № 208/9810/21, провадження № 61-2303св23.
При цьому, позов пред`явлено до Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, який не є боржником у виконавчих провадженнях, але ОСОБА_1 не залучила у якості відповідача особу в інтересах яких накладений арешт, тобто стягувача по виконавчому провадженню.
За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись ст.ст. 2-13, 76-80, 141, 258, 263-265, 266 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Мелітопольського відділу державної виконавчої служби у Мелітопольському районі Запорізької області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено 17.04.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя      Л.О. Варнавська