справа № 208/5820/24
№ провадження 1-кп/208/162/26

ВИРОК
Іменем України

03 березня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 12024041160000741 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, зі слів працевлаштований вантажником на торгівельній базі в Магдалинівському районі Дніпропетровської області, місця реєстрації не має, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 09.02.2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст. 198, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 05.04.2007 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено 01.12.2009 умовно-достроково невідбутий строк 11 місяців 24 дні;
- 29.04.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст.69, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнено 26.08.2011 умовно-достроково на невідбутий строк 3 місяці 12 днів;
- 13.06.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.342, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 27.02.2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 4 років | місяця позбавлення волі;
- 08.04.2015 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 04.10.2018 по відбуттю строку покарання;
- 03.09.2019 Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 07.10.20219 Тернівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинути покарання за вироком Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2019, остаточно до відбування 3 роки 7 місяців позбавлення волі, звільнився 24.02.2023 по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , будучі раніше судимим за корисливі кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став та знов вчинив аналогічний злочин.
Приблизно о 09.25 годині 16.06.2024 року, ОСОБА_6 разом з малознайомим ОСОБА_5 , перебував поряд будинку № 7 по вулиці Волинській у місті Кам`янському Дніпропетровської області, де між ними виник конфлікт. Під час зазначеного конфлікту ОСОБА_9 застосував до ОСОБА_10 силу, внаслідок чого останній перебував на землі та не міг чинити опір.
Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_10 , ОСОБА_9 діючи повторно, в умовах воєнного стану, підійшов до потерпілого, та, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, скориставшись тим, що останній не міг чинити опір злочинним діям, зняв з його руки годинник «CURREN» вартістю 567,50 гривень.
Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_9 утримуючи викрадене при собі, залишив місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість розпорядитись майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину при вищезазначених обставинах визнав та пояснив суду, що з потерпілим ОСОБА_10 знайомий візуально. Час та місце події, зазначене в обвинувальному акті, відповідає дійсності. Він повністю визнає свою вину. Просить розглянути справу по суті, так як він має намір укласти контракт і піти на службу в збройні сили України. 

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що з обвинуваченим знайомий тільки візуально. Вранці 16.06.2024 року, знаходився в районі Центрального ринку міста Кам`янського. Перебував у стані алкогольного сп`яніння з нагоди свого дня народження. Маючи намір продовжити вживання спиртного, направився за комплекс гаражів, де здійснюють торгівлю алкоголем на розлив. На цій ділянці місцевості знаходились два чоловіка, один з яких його вдарив кулаком по обличчю і він впав. Цей удар наніс не обвинувачений, а його напарник. Коли він вже лежав на землі, хтось вдарив його ногою по голові. Коли лежав, з нього стали знімати годинник і він затиснув його в руці. Його знов ударили по голові та забрали годинник. Хто його бив після падіння, хто знімав годинник, не бачив. Коли підвівся, поряд з ним не було нікого.
В подальшому, годинник повернули працівники поліції. Винних осіб просить покарати на розсуд суду. 

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що працює в гаражі на прийомці вторинної сировини, який розташований на території Центрального ринку міста. Обвинувачений ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_13 їй раніше знайомі. Неприязних стосунків з ними не має. ОСОБА_12 характеризує як непоганого хлопця, але інколи він зловживає спиртним.
Приблизно до 12 години дня 16.06.2024 року, потерпілий, в день свого дня народження прийшов в район гаражів, де вона здійснює прийомку сировини. Поряд з прийомкою знаходився обвинувачений, а також інші особи, яких знає як « ОСОБА_14 », « ОСОБА_15 », ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . ОСОБА_13 мав намір пригостити присутніх випивкою, але відбувся конфлікт. Яна стали викрикувати: «Мочи його!» Потерпілий влетів в гараж та впав. Обвинувачений та « ОСОБА_14 » заскочили в гараж і стали бити ОСОБА_18 руками по обличчю, в живіт. Вона сказала, щоб ті припинили побиття бо викличе поліцію. «Мальборо» і ОСОБА_12 витягли ОСОБА_18 з гаражу на траву, продовжили побиття та лазили по його кишеням. Потерпілий був у свідомості, просив, щоб його не чіпали, не били. Бачила, як обвинувачений зняв з руки потерпілого годинник. Далі, « ОСОБА_14 » та обвинувачений втекли. ОСОБА_13 підвівся, зайшов до неї в гараж. Повідомив, що у нього забрали телефон та годинник. Попросив подзвонити матері. Вона повідомила матері потерпілого про подію. Підійшла до ОСОБА_19 та попросила передати обвинуваченому, щоб той повернув викрадені речі. Вона впізнала обвинуваченого по фото у слідчого. З нею проводився слідчий експеримент, під час якого вона розповіла про події злочину.

Свідок ОСОБА_20  в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого знає тільки з хорошої сторони. В червні 2024 року зранку він знаходився біля гаражів на Центральному ринку міста Кам`янського, де разом з ОСОБА_21 та обвинуваченим вживали алкогольні напої. Прийшов потерпілий на прізвисько « ОСОБА_22 », та без пояснення причини вдарив його, і він втратив свідомість. Далі, прийомщик сировини ОСОБА_23 попросила винести нетверезого «Глухого» з гаражу, що він разом з ОСОБА_9 і зробив. Він не бачив щоб обвинувачений знімав годинник з потерпілого. 

Свідок ОСОБА_24  в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_25 її співмешканець, з яким вони прожили рік. Потерпілого ОСОБА_10 знає візуально. В червні 2024 року, близько 09.00 години, вони разом з ОСОБА_12 пішли на прийомку вторинної сировини по АДРЕСА_2 . Прийшов ОСОБА_10 , повідомив про свій день народження, після чого вдарив присутнього ОСОБА_26 заступився, а вона побачивши бійку відразу відійшла. Жінка, яка знаходилась в приймальному пункті сказала, що потерпілий впав в гаражі, та попросила винести його з гаражу. ОСОБА_12 з хлопцями його винесли та поклали на вулиці. Про вкрадений годинник дізналась у відділенні поліції. Вона не бачила, щоб ОСОБА_9 знімав з потерпілого годинник. Після того, що трапилось ОСОБА_9 пішов здавати скло, його тривалий час не було, і вона пішла за ним, де її затримали працівники поліції. 

Судом досліджені наступні матеріали:

-як підстава початку досудового розслідування, витяг з ЄРДР, з правовою кваліфікацією ст. 186 ч.4 КК України, згідно якого 16.06.2024 року до Кам`янського РУП надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте те, що приблизно об 09.25 годині, невідома особа, за адресою: м. Кам`янське, по вулиці К. Дубініна, неподалік будинку № 7, відкрито з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, у період воєнного стану заволоділа майном потерпілого, тим самим нанесла йому збитку ( т.2 а.с. 89);
-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_5 просить правоохоронні органи до невстановленої особи, яка приблизно о 09.25 годині спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа його майном (т.2 а.с. 2-3);
-протокол огляду місця події від 16.06.2024 року, яким зафіксована обстановка на місці події, фото таблиця до слідчої дії (т.2 а.с. 4-10);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.06.2024 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнає обвинуваченого ОСОБА_9 , який 16.06.2024 року, приблизно 09.25 годині, перебуваючи біля пункту прийому вторсировини по АДРЕСА_2 , зняв у нього з руки годинник, після чого пішов, фото таблиця до слідчої дії (т.2 а.с. 127-132);
-протокол огляду годинника від 16.06.2024 року добровільно виданого ОСОБА_27 , яким зафіксовано його індивідуальні ознаки, марка «CURREN», модель 8084, фототаблиця до слідчої дії (т.2 а.с. 48-52);
-протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозймки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозймки, відеозапису, диск від 16.06.2024 року, де зафіксовано відеозапис з мобільного телефона свідка ОСОБА_27 з подією продажу обвинуваченим наручного годинника, при цьому ОСОБА_9 зазначає, що це майно він знайшов на зупинці (т.2 а.с. 53-55);
Відео переглянуто під час проведення судового розгляду.
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_27 впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 , як чоловіка, який 16.06.2024 року на території Центрального ринку міста Кам`янського продав йому наручний годинник «CURREN», модель «8084» (т.2 а.с.56-61);
-протокол пред`явлення речей до впізнання від 24.06.2024 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав наручний годинник «CURREN», модель «8084», вилучений 16.06.2024 року у свідка ОСОБА_27 , як належний йому, викрадений 16.06.2024 року у нього поряд з пунктом прийму вторинної сировини біля будинку АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 133-136);
-висновок судово-товарознавчої експертизи № 2244 від 19.06.2024 року, відповідно до якої, з урахуванням зносу, ринкова вартість годинника наручного «CURREN» модель «8084», станом на 16.06.2024 становить 567,50 грн. (т.2 а.с. 114-121);
-речовим доказом у справі є годинник «CURREN», модель «8084» (т.2 а.с. 90); 

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 впізнала обвинуваченого, як свого цивільного чоловіка на ім`я ОСОБА_25 , який 16.06.2024 року, приблизно 07.00 год. разом з нею прийшов на прийомку вторинної сировини за адресою: АДРЕСА_3 , де вони розпивали спиртні напої (т.2 а.с. 62-67);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.06.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_20 впізнав обвинуваченого, як раніше знайомого приятеля на ім`я ОСОБА_12 , який 16.06.2024 в період часу з 07.00 год. до 09.00 год. перебував на прийомці вторинної сировини за адресою АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої, після чого спричинив тілесні ушкодження чоловіку на ім`я ОСОБА_13 (т.2 а.с. 68-73);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.06.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 впізнала обвинуваченого ОСОБА_9 , як малознайомого їй чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , який 16.06.2024 року, близько об 08.00-09.00 годині, біля пункту прийому вторсировини (поряд із будинком № 7 по вул. Волинській ОСОБА_28 ) у м. Кам`янському Дніпропетровської області), зняв з руки іншого чоловіка на ім`я ОСОБА_13 наручний годинник, після чого з місця події пішов (забравши годинник з собою) ( т.2 а.с. 152-57)

-  протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що приблизно о 08.00 - 08.30 годині 16.06.2024 року, вона знаходилась на роботі, там був чоловік на ім`я ОСОБА_13 - прізвисько вказаного чоловіка « ОСОБА_22 », так як він має вади слуху, не чує, однак може розмовляти. Також, там був ще один чоловік на ім`я ОСОБА_12 . В той день був дощ, вона знаходилась всередині гаражу. До неї підійшов ОСОБА_29 «Шаман», який попросився також зайти у гараж (сховатись від дощу), на що вона погодилась. Вони знаходились у гаражі вдвох. В цей момент, від удару ОСОБА_12 ногою у спину, в гараж «залітає» ОСОБА_13 і падає на «Шамана» Останній підвівся та вийшов із гаражу. В гаражі залишились вона, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . ОСОБА_12 наносив ОСОБА_18 удари руками по обличчю. В руках нічого не було. Наніс йому приблизно 10 ударів руками по обличчю, куди саме прийшлись удари пояснити не змогла. Вона вийшла з гаражу та покликала на допомогу інших осіб. На її прохання, в гараж зайшли ОСОБА_30 » та ОСОБА_31 » Зайшовши у гараж, вони почали витягувати потерпілого на вулицю. В цей момент вона утримувала ОСОБА_12 за плечі (щоб той не бив ОСОБА_18 ) « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_14 » витягли ОСОБА_18 на вулицю та поклали на траву навпроти гаражу (на відстані приблизно 5-7 метрів) Після того, як « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_14 » витягли потерпілого на вулицю, ОСОБА_12 відштовхнув її та вийшов із гаражу. Вона продовжувала знаходитись у гаражі, однак потерпілий був у полі її зору та вона бачила усі наступні події. Пояснила, що потерпілий продовжував лежати на землі, при цьому права рука була трохи відставлена у сторону, а ліва лежала на боку. До потерпілого підійшов ОСОБА_12 та присів біля потерпілого навприсядки та щось там робив, що саме вона не бачила, так як ОСОБА_12 своїм тілом перекривав огляд. Бачила, що ОСОБА_12 рукою зняв з лівої руки потерпілого наручний годинник. Коли ОСОБА_12 відійшов від потерпілого, то вона побачила, що кишені шортів ОСОБА_18 вивернуті. Далі, ОСОБА_12 кудись пішов. Через деякий час потерпілий також встав та кудись пішов. Вона підійшла до співмешканки ОСОБА_32 , та попросила передати ОСОБА_12 , щоб він повернув потерпілому майно, яке у нього забрав. Приблизно через 10 хвилин до неї підійшов ОСОБА_12 та запитав чому вона його шукала. На її питання щодо майна ОСОБА_18 , ОСОБА_12 сказав, що він нічого у потерпілого не забирав. Після цього ОСОБА_12 разом із ОСОБА_21 пішли (т.2 а.с. 122-125);
Відео слідчої дії переглянуто під час судового розгляду.

-  протокол проведення слідчого експерименту від 24.05.2024 року, за участю підозрюваного ОСОБА_6 , який пояснив, що 16.06.2024 року, приблизно о 09.00 годині він знаходився біля пункту прийому втор сировини, що розташований біля буд. АДРЕСА_2 . Він прийшов туди щоб здати втор сировину, знаходився під навісом гаражу біля вказаного пункту прийому, так як йшов дощ. Разом із ним знаходились інші особи, а саме малознайомі йому ОСОБА_33 « ОСОБА_14 » та ОСОБА_34 «Лопата», а також жінка на прізвисько «бабка» В цей час до них підійшов візуально знайомий потерпілий якого називали «глухонімим», так як він не чув, однак при цьому розмовляв. Потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння, поводив себе конфліктно. Потерпілий підійшов до «Лопати», та між ними виник конфлікт, який переріс у бійку. Він їх розборонив, після чого потерпілий пішов у гараж, де приймається втор сировина. У потерпілого там почався з кимось конфлікт. У гаражі була ОСОБА_23 , яка приймає втор сировину, а також ще якісь два чи три чоловіка. ОСОБА_23 вийшла з гаражу на вулицю та попросила допомоги. Він, « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_14 » зайшли у гараж, де відбувалась бійка між потерпілим та ще якимось чоловіком. Він почав відтягувати потерпілого, однак той почав наносити удари руками вже йому. У відповідь, наніс потерпілому кілька ударів в район грудей. Пояснив, що він бив потерпілого не сильно, ніяких серйозних наслідків не було. Після цього, він, « ОСОБА_14 » та « ОСОБА_15 » взяли потерпілого за руки та ноги, витягнули з гаражу, поклавши його на траву навпроти, після чого відійшли. 
Потерпілий лежав, потім намагався підвестись, однак через стан алкогольного сп`яніння не міг цього зробити. Він підійшов до потерпілого, присів біля нього, оглянув кишені шортів потерпілого. В одязі нічого не було, і він зняв з правої руки потерпілого наручний годинник, ремінець якого був на той момент розстебнутий. Більше у потерпілого при собі нічого не було. Потерпілий фізично не перешкоджав його діям, просив допомогти йому встати, однак він відмовив. У подальшому, поклавши годинник у кишеню штанів, він залишив місце вчинення злочину. Пояснив, що хтось сказав йому повернути годинник, однак він це проігнорував.
У подальшому він продав викрадений годинник своєму знайомому ОСОБА_29 приблизно за 60-70 грн. При собі у нього були гроші у сумі 100 грн. На момент вчинення злочину він перебував у стані невеликого алкогольного сп`яніння, дії свої він міг контролювати, усі події пам`ятає добре. У вчиненому розкаюється (т.2 а.с. 148-151);
Відео слідчої дії переглянуто під час судового розгляду.

-  висновок судово-медичної експертизи № 886-Е від 24.06.2024 року, відповідно до якої у ОСОБА_5 виявлені ушкодження у вигляді синця та рани на голові, саден та синця на тулубі, по садну на лівій та правій нижніх кінцівках відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6. МОЗ України від 17.01.1995 року).
Ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, деякі з котрих могли володіти нерівною контактуючою поверхнею.
Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, експерт вважає давність їх утворення близько 6-ти діб на момент огляду (т.2 а.с. 139-140)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_9 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний наостаннє, обвинувачений повністю визнав свою вину, і саме ці пояснення ОСОБА_9 сприймаються судом як остаточні.

Правова позиція Верховного Суду в рішенні від 09.12.2021 року у справі № 487/4245/18, полягає в тому, що: 
«Визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо, та всієї доказової бази у сукупності» 

Під час судового засідання, обвинувачений не визнавав свою вину саме у відкритому викраденні годинника. Пояснював, що годинник, який був розстебнутим та перебував на руці потерпілого, він зняв в той час, коли він, « ОСОБА_14 » та «Лопата» виносили ОСОБА_10 з гаражу. Викрадення відбулось таємно, попереднє він потерпілого не бив, вважає пред`явлене обвинувачення наклепом. 

Не визнання обвинуваченим своєї вини, зміна показань та формування захисної позиції, є для нього стратегічно важливим, є його правом на власний розсуд формувати та представляти суду лінію свого захисту.
Ці пояснення ОСОБА_9 досліджувались та оцінюється судом за тими ж правилами, що і версія сторони обвинувачення.

Положеннями ст. 186 КК визначено, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна. Викрадення вважається відкритим, якщо воно вчинюється у присутності потерпілого, та\або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що ці особи помітили і розуміють сутність її злочинних дій, спрямованих на відкрите заволодіння чужим майном. 

Судом встановлені час та місце події, які відповідають визначеним в обвинувальному акті обставинам, не заперечується сторонами.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_35 підтверджують час та місце події, засвідчують коло присутніх там осіб. 
Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні пояснила, що:
««Мальборо» і ОСОБА_12 витягли ОСОБА_18 з гаражу на траву, продовжили побиття та лазили по кишеням. Потерпілий був у свідомості, просив, щоб його не чіпали, не били. Бачила, як обвинувачений зняв з руки потерпілого годинник. Далі, « ОСОБА_14 » та обвинувачений втекли. Потерпілий підвівся, підійшов до неї в гараж. Повідомив, що у нього забрали телефон та годинник»
Перед допитом свідок попереджений про кримінальну відповідальність за надання суду завідомо неправдивих пояснень та приведений до присяги. Будь-яких причин у свідка  ОСОБА_36 оговорювати ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Наведені свідчення підтверджують відкритий характер дій ОСОБА_9 при викраденні майна ОСОБА_10 .

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19), приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів, згідно зі ст. 95 КПК. При цьому показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним джерелом доказів – протоколом слідчого експерименту.
ВС зазначив, що твердження про недопустимість протоколу слідчого експерименту як доказу в кримінальному провадженні через те, що він фактично є похідним від показань, не засновано на вимогах процесуального закону.

Відповідно до слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_36 , обвинувачений після попереднього побиття ОСОБА_10 в гаражі:
«…відштовхнув її та вийшов із гаражу. Вона продовжувала знаходитись у гаражі, однак потерпілий був у полі її зору та вона бачила усі наступні події. Пояснила, що потерпілий продовжував лежати на землі, при цьому права рука була трохи відставлена у сторону, а ліва лежала на боку. До потерпілого підійшов ОСОБА_12 та присів біля потерпілого навприсядки та щось там робив, що саме вона не бачила, так як ОСОБА_12 своїм тілом перекривав огляд. Бачила, що ОСОБА_12 рукою зняв з лівої руки потерпілого наручний годинник. Коли ОСОБА_12 відійшов від потерпілого, то вона побачила, що кишені шортів ОСОБА_18 вивернуті»
При проведенні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_9 той пояснив:
«Потерпілий лежав, потім намагався підвестись, однак через стан алкогольного сп`яніння не міг цього зробити. Він підійшов до потерпілого, присів біля нього, оглянув кишені шортів потерпілого. В одязі нічого не було, і він зняв з правої руки потерпілого наручний годинник, ремінець якого був на той момент розстебнутий. Більше у потерпілого при собі нічого не було. Потерпілий фізично не перешкоджав його діям, просив допомогти йому встати, однак він відмовив. У подальшому, поклавши годинник у кишеню штанів, він залишив місце вчинення злочину. Пояснив, що хтось сказав йому повернути годинник, однак він це проігнорував»

Слідчі експерименти проведені з повною відео фіксацією. На слідчій дії з обвинуваченим, останній забезпечений адвокатом, який продовжив захист ОСОБА_9 під час судового розгляду справи.
Зазначеними доказами, окремо підтверджується відкритий характер дій ОСОБА_9 при викраденні майна ОСОБА_10 .
Саме в день викрадення 16.06.2024 року, годинник «CURREN» проданий обвинуваченим як знахідка свідку ОСОБА_27 , вилучений у останнього, впізнаний потерпілим як належне йому майно.
Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Всі досліджені докази у справі є допустимими, у своїй достовірності, сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, незалежного підтвердження один одного, послідовності, встановлюють сукупність обставин справи, що утворюють об`єктивну сторону діяння визначає його суб`єктивну сторону. Будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.
У відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання  ОСОБА_9 , судом вважає визнання вини. 
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , суд вважає рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.
Санкція ч.4 ст. 186 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, і за відсутністю підстав передбачених ст. 69 КК України, саме такий його вид судом і застосовується.
Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання визначення ОСОБА_9 міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, враховує принцип індивідуалізації покарання.
Міра покарання обвинуваченому встановлюється судом з урахуванням повного аналізу досліджених матеріалів справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення та потерпілого, доводів сторони захисту, наведених норм кримінального законодавства.
При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, яка є другорядною, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.
Враховуючи всі викладені обставини, надану суду законом можливість обирати один із декількох юридично законних варіантів рішень, виходячи з принципів права, обставин справи та власного внутрішнього переконання, для досягнення справедливості, достатньо сурову міру покарання, визначену законодавцем за вчинення грабіжу в умовах воєнного стану, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі, визначене у мінімальному розміри, здатне забезпечити подальше виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину, тобто є законним і справедливим
Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. 
Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. 
Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_6 покарання, рахувати з моменту його затримання 16.06.2024 року.
Стягнути з  ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по проведенню товарознавчої експертизи в сумі 200 гривень.
Речові докази по справі: годинник наручний «CURREN», який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , знявши арешт з майна, залишити у власника. 
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити тримання під вартою.
Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Кам`янського, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.
Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. 

Суддя ОСОБА_1