Справа № 509/1825/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2026 року с-ще Овідіополь
Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Євгеній Миколайович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення яка надійшла від Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командир 2 інжернено-саперного батальйону військової частини НОМЕР_1 , майор, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 19.03.2026 року майор ОСОБА_1 , будучи командиром розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 , тобто військовою службовою особою, в місці тимчасової дислокації підрозділу у АДРЕСА_2 , діючи всупереч інтересам служби, недбало ставлячись до військової служби, на порушення своїх статутних обов`язків, вимог пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції від 02.04.2022) та пункту 7 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, 05.07.2022 безпідставно включив підлеглого військовослужбовця ОСОБА_2 , який не отримував тяжкого поранення, до рапорту від 05.07.2022 №10947 про виплату за червень 2022 року додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за час перебування ОСОБА_2 у відпустці за станом здоров`я для лікування захворювання, не пов`язаного з отриманням будь-якого поранення, та подав вказаний рапорт, за власним підписом, від 05.07.2022 №10947 командиру військової частини НОМЕР_2 , як наслідок ОСОБА_2 безпідставно була нарахована та виплачена вказана додаткова винагорода у збільшеному розмірі, чим завдано збитків державі в розмірі 50563,33 грн, в умовах особливого періоду, тобто вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності не з`явився, до матеріалів долучено заяву в якій ОСОБА_1 просить розглянути справу за складеним протоколом за його відсутності, провину визнає повністю, просить суд призначити йому покарання у вигляді мінімального штрафу та звільнити від сплати судового збору, так являється учасником бойових дій.
Вивчивши та оцінивши наявні матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме: поясненнями  ОСОБА_1 , в яких він повністю визнав свою вину, витягом з ЄРДР №42022164010000137 від 20.06.2022, постановою про закриття кримінального провадження № 42022164010000137, аудиторським звітом від 25.09.2023 № 520/4/28/аз, рапортом співробітника СБУ від 06.11.2023, актом службового розслідування військової частинии НОМЕР_2 за вказаним фактом, рапортом ОСОБА_1 командиру військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2022 № 10947, довідкою ВЛК ВМКЦ ПР від 24.05.2022 №1133, довідкою - розрахунком за фактом переплати грошової винагороди ОСОБА_2 та іншими матеріалами.
Зокрема, ОСОБА_1 з лютого 2019 року проходить військову службу, а у період з 19.02.2021 по серпень 2022 року проходив військову службу на посаді командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 .
Відповідно до вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Відтак, будучи військовослужбовцем, майор ОСОБА_1 , згідно вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі – Статутом), зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.
Згідно із ст. 49 Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Положеннями ст.ст. 1, 2, 3, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.
Відповідно до ст. 59 Статуту командир (начальник), окрім іншого, зобов`язаний: знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки; завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності; встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України; показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові); виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками); знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями; організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту; під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю; вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).
Відповідно до ст. 111 Статуту командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.
Статтею 112 Статуту визначено, що командир роти, окрім іншого, зобов`язаний: підтримувати особовий склад роти (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку в постійній бойовій готовності; перевіряти знання і практичні навички військовослужбовців роти (корабля); постійно вдосконалювати свої знання за спеціальністю і методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; з пошаною ставитися до підлеглих, дбати про виховання військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу та згуртування військового колективу; знати військове звання, прізвище, строк служби, посаду чи спеціальність, родинний стан, ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця роти (корабля), постійно проводити з ними індивідуально-виховну роботу; виховувати особовий склад роти (корабля) в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки та майна роти (корабля); піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань; доповідати командирові батальйону про потреби підлеглих, а також про застосовані заохочення і накладені стягнення на особовий склад роти (корабля);підтримувати в належному стані та вдосконалювати навчальну матеріально-технічну базу роти; проводити огляд та інструктувати військовослужбовців роти перед їх відпусткою, відрядженням і контролювати їх повернення; вести встановлений облік занять з бойової підготовки та облік особового складу роти (корабля), знати чисельність (наявність і відсутність) особового складу за списком, а також наявність і стан озброєння, боєприпасів, техніки, пального та інших матеріальних засобів; своєчасно забезпечувати належне постачання особового складу роти (корабля), дбати про побут своїх підлеглих, їх здоров`я, стежити за додержанням правил особистої гігієни кожним військовослужбовцем; одержувати в установлені строки у фінансовій службі частини грошове забезпечення готівкою і своєчасно виплачувати його військовослужбовцям строкової військової служби свого підрозділу; організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти (корабля), перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на місяць робити огляд корабля, його озброєння, боєприпасів, технічних засобів і здійснювати щоденний обхід корабля); один раз на місяць звіряти дані ротного (корабельного) обліку особового складу, а також матеріальних засобів з обліковими даними військової частини; забезпечувати збереження коштів під час доставлення їх до роти.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції від 02.04.2022) (далі Постанова) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми “єПідтримка”, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Окрім цього, пунктом 1 Постанови, окрім іншого, визначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно, до пункту 17 Розділу I наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі Наказ № 260) визначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Разом з цим, відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період – період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Поняття особливий період міститься в абзаці 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період – це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період – це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався по теперішній час.
За викладених обставин особливий період як часовий проміжок, що охоплює у тому числі воєнний стан, на даний час не завершився.
Статтею 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Проте, майор ОСОБА_1 недбало ставлячись до виконання покладених на нього службових обов`язків, всупереч наведеним статутним обов`язкам, вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, за наступних обставин.
Зокрема, ОСОБА_1 у період з 19.02.2021 по серпень 2022 року проходив військову службу на посаді командира розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 та у ньогов підпорядкуванні проходив військову службу матрос ОСОБА_2 
Разом з цим, 24.05.2022 матрос ОСОБА_2 пройшов медичний огляд та згідно довідки ВЛК ВМКЦ ПР №1133 йому встановлено діагноз захворювання, стан після операції герніопластики передньої стінки пахового каналу по ОСОБА_3 праворуч з приводу набутої правобічної защемленої косої пахової грижі.
24.05.2022 ОСОБА_2 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 вибув у відпустку за станом здоров`я до 21.06.2022.
Водночас, ОСОБА_1 включив підлеглого військовослужбовця ОСОБА_2 , який не отримував тяжкого поранення, до рапорту від 05.07.2022 №10947 про виплату за червень 2022 року додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за час його перебування у відпустці за станом здоров`я для лікування захворювання, не пов`язаного з отриманням будь-якого поранення, та подав вказаний рапорт, за власним підписом, від 05.07.2022 №10947 командиру військової частини НОМЕР_2 , як наслідок ОСОБА_2 безпідставно була нарахована та виплачена вказана додаткова винагорода у збільшеному розмірі, чим завдано збитків державі в розмірі 50563,33 грн.
18.03.2026 кримінальне провадження № 42022164010000137 від 20.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 4261 КК України, відносно службових осіб військової частини НОМЕР_2 , в тому числі майора ОСОБА_1 - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто через встановлення відсутності в діях складу кримінального правопорушення.
Враховуючи наявність зазначених доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена, та його дії за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП кваліфіковано вірно.
При визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на ОСОБА_1 враховуючи характер та тяжкість вчиненого ним правопорушення, а також особу порушника, визнання вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, вважаю необхідним призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі мінімальної санкції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
З огляду на наведене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-15, 221, 283-284 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд в Одеській області протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя: Є. М. Панасенко