Справа № 308/15431/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чепки В.В., за участю секретаря судового засідання - Авдєєвої К.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», в інтересах якого діє представник - Поляков Олексій, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
20 жовтня 2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-9748790 від 30.04.2024 в сумі 23 642,00 грн., судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 03.04.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №00-9748790 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Кредитний договір підписано відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора 87695. Відповідно до умов кредитного договору, позичальнику перераховується сума в розмірі 11 000,00 грн. 
На виконання умов кредитного договору, 30.04.2024 первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» на платіжну картку № НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі.
25.11.2024 між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» укладено Договір факторингу № 25112024-МК/Екс.
Відповідно до реєстру боржників № б/н від 25.11.2024 за договором факторингу 1 та Акту приймання-передачі до ТОВ «ФК «ЕЙС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. 
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам.
Позивач зазначає, що відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 23 642,00 грн, яка складається з:
11 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту;
12 642,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом;
0,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
На даний час право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-9748790 від 30.04.2024 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 31.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу строк на подання відзиву; задоволено клопотання позивача та витребувано в АТ "ПУМБ" (ЄДРПОУ: 14282829, електронна адреса: info@fuib.com): Інформацію: - чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) платіжна картка НОМЕР_1 - про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска Картки НОМЕР_1, у період з 30.04.2024 по 05.05.2024 у сумі 10 000,00 грн; - чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ); - чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки НОМЕР_1 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ). У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на картковий рахунок - маска карти НОМЕР_1 , за період з 30.04.2024 по 05.05.2024 у сумі 10 000,00 грн, витребувати інформацію у вигляді: - первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника) - повного номера рахунка маска Картки НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ). У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за платіжною карткою маска Картки НОМЕР_1 , витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) (Клієнта банку) за платіжною карткою маска Картки НОМЕР_1. У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти НОМЕР_1 не належить Позичальнику, витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска Карти НОМЕР_1 .
Від представника відповідача на адресу суду 16.12.2025 надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договором факторингу, не надано належних і допустимих доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора - реєстру боржників, а тому вважає, що позивач не є належним кредитором.
Зазначає, що 27.05.2024 позивачем перенесено заборгованість по тілу кредиту в розмірі 11 000 грн у прострочену. Вказує, що порушено умови п. 4.2.6. кредитного договору в частині надсилання відповідачу вимоги про дострокове погашення заборгованості, та з 27.05.2024 заборгованість перенесено у прострочену. З огляду на викладене вважає, що у кредитора було відсутнє право нараховувати відсотки, оскільки нарахування відсотків за користування кредитом припиняється, отже такі вимоги позивача не підлягають до задоволення. 
Заперечує щодо стягнення витрат на правничу допомогу, просить суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
18.12.2025 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що сума заборгованості, заявлена позивачем у позовній заяві, включає в себе не лише основну суму кредиту та нараховані проценти, але й нараховану комісію, яка чітко передбачена умовами договору та є складовою частиною загальної суми позовних вимог як плата за надання кредиту. Умова щодо сплати комісії є невід`ємною частиною договірних зобов`язань. Зазначає, що позичальник, підписавши кредитний договір, підтвердив ознайомлення та повну згоду з усіма його умовами, включно з положеннями щодо стягнення комісії. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості створений та підписаний електронним підписом ТОВ «МАКС КРЕДИТ», який ґрунтується на первинних документах, які фіксують факт виконання госпоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, а саме - повідомлення банків. 
Щодо нарахування процентів зазначає, що згідно з розрахунком заборгованості, нарахування відсотків охоплює період з 30 квітня 2024 року по 24 липня 2024 року. Нарахування відсотків здійснено у відповідності до умов кредитного договору, а саме за 86 календарних днів, що відповідає узгодженим сторонами умовам. Відповідач до укладення договору, був належним чином ознайомлений з усіма його істотними умовами, включаючи порядок та розмір нарахування відсотків. Факт ознайомлення та згоди з умовами ОСОБА_1 підтвердив шляхом підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Зазначає, що твердження представника відповідача про те, що нарахування здійснювались поза межами строку кредитування, є безпідставним та таким, що не відповідають фактичним умовам договору. Вказує, що між сторонами укладено кредитний договір, умовами якого передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами протягом строку дії договору, що становить 360 календарних днів. Нарахування відсотків здійснювалося не у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, а в межах строку дії договору - за користування наданими коштами. 
Щодо переходу права грошової вимоги зазначає, що 25.11.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 25112024-МК/Ейс відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Надана копія договору факторингу містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 25112024-МК/ Ейс від 25.11.2024 від ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право вимоги до Відповідача. Даний факт підтверджується актом прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 та копією платіжної інструкції, що свідчить про сплату ціни продажу за Договором Факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25.11.2024. Таким чином відповідно до Договору факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 датою відступлення права вимоги є день, в який сторони склали і підписали Акт прийому-передачі, після чого ТОВ «ФК «ЕЙС» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Передача права вимоги відбувається після підписання Акту прийому-передачі, поданого разом з позовною заявою. Представник спростовує твердження представника відповідача щодо не доведення права вимоги до ОСОБА_1 . Заперечує позицію представника відповідача щодо витрат на професійну правничу допомогу.
02.02.2026 від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення, у яких зазначає, що з розрахунку заборгованості вбачається, що 27.05.2024 року кредитором перенесено заборгованість тілу кредиту - 10 000 грн. в протерміновану. Оскільки 27.05.2024 року заборгованість перенесено на прострочену, у кредитора було відсутнє право нарахування в подальшому відсотків, оскільки нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Зазначає, що зазначений у кредитному договорі розмір процентної ставки суперечить вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у якій зазначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказує, що позивач не привів умови даного Договору до відповідності Закону України "Про споживче кредитування" в частині нарахування процентів та нараховував їх за денною процентною ставкою 1,47% в день, що суперечить вищенаведеним нормам чинного законодавства. Щодо комісії зазначає, що оскільки комісія не є тілом кредиту, то її можна віднести до інших платежів, а тому заборгованість за комісією в сумі 1000 грн. задоволенню не підлягає.
06.02.2026 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Щодо розміру заборгованості зазначає, що на підставі частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто з 21 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 Закону «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%. Стверджує, що протягом перехідного періоду норма про 1% ще не застосовувалася. Погоджена сторонами ставка у розмірі 1,47% на момент укладення Договору та протягом зазначеного періоду відповідала встановленим вимогам, що свідчить про правомірність нарахування процентів у повному обсязі. Згідно з розрахунком заборгованості, нарахування відсотків охоплює період з 30 квітня 2024 року по 24 липня 2024 року. А нарахування відсотків здійснено у відповідності до умов кредитного договору, а саме за 86 календарних днів, що відповідає узгодженим Сторонами умовам. Таким чином, твердження представника відповідача про те, що нарахування здійснювались поза межами строку кредитування, є безпідставним та таким, що не відповідають фактичним умовам договору. Між сторонами укладено кредитний договір, умовами якого передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами протягом строку дії договору, що становить 360 календарних днів. Отже, нарахування відсотків здійснювалося не у зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання, а в межах строку дії договору - за користування наданими коштами. Щодо комісії, зазначає, що така передбачена умовами договору та є складовою частиною загальної суми позовних вимог, як плата за надання кредиту. Позичальник, підписавши кредитний договір, підтвердив ознайомлення та повну згоду з усіма його умовами, включно з положеннями щодо стягнення комісії. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при подачі позовної заяви позивач просив розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його відповідача. Просила задовольнити позовні вимоги частково, враховуючи викладені раніше позиції. 
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Суд встановив, що 30.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-9748790, який підписаний одноразовим ідентифікатором 87695, та відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.1 договору).
Сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 10 000,00 (десять тисяч) гривень. Тип кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби (п. 1.2 договору).
Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів (п.1.3 договору).
Відповідно до п. 1.3 договору строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму Кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «25» квітня 2025 р. згідно умов пункту 3.4 цього Договору.
Тип процентної ставки фіксована. 1.5.1. Стандартна процента ставка складає 1,47% (один цілих 47 сотих) від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору 
Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від Суми кредиту, що складає: 1000,00 грн., яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.4 цього Договору (п.1.6 договору).
До матеріалів справи долучено паспорт споживчого кредиту до договору №00-9748790 від 30.04.2024, у якому визначені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної процентної ставки, порядок повернення кредиту.
Згідно довідки про ідентифікацію ТОВ «МАКС КРЕДИТ», клієнт ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з яким укладено договір 00-9748790 від 30.04.2024 ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит". Акцепт договору позичальником відбувся шляхом його підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора - 87695. Час відправки ідентифікатора позичальнику 30.04.2024 20:05:06 Номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор НОМЕР_3.
Відповідно до інформаційної довідки №1106/12 від 18.12.2024 року ТОВ «Платежі онлайн» як технологічний оператор платіжних послуг повідомляє, що на сайті Торговця через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції. Сайт Торговця: TREBA.CREDIT Тип транзакції: видача. Серед яких: №602, ІПН:3647706412, ПІБ: ОСОБА_1 Номер кредитного договору: 00-9748790 Дата кредитного договору: 2024-04-30 Номер транзакції: 41449-67182-11253 Дата та час проведення транзакції: 30.04.2024 20:05 Сума транзакції, грн: 10000 Банк-емітент: FIRST UKRAINIAN INTERNATIONAL BANK Маска картки клієнта: НОМЕР_1 Код авторизації: 3480
На виконання ухвали суду від 31.10.2025, АТ «ПУМБ» надано інформацію про те, що у банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) була випущена платіжна картка № НОМЕР_1 до рахунку № НОМЕР_7 у гривні. В банку на ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) закріплений фінансовий номер телефону: НОМЕР_3 , на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною картою НОМЕР_1, в анкеті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) вказано номер телефону: НОМЕР_3 . В результаті здійснення аналізу операцій, здійснених по карті НОМЕР_1, яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за період з 30.04.2024 по 05.05.2024 була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 10 000,00 грн через сервіс іншого банку. 
Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
25.11.2024 первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладено Договір факторингу №25112024-МК/Ейс (договір факторингу 1). Відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників №б/н від 25.11.2024 за договором факторингу 1 та Акту приймання-передачі до ТОВ «ФК «ЕЙС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Враховуючи те, що реєстр боржників містить інформацію щодо великої кількості позичальників, із зазначенням персональних даних інших фізичних осіб, які не мають відношення до предмета позову, позивачем надано витяг з реєстру боржників, що містить лише дані відповідача (інші відомості були приховані за допомогою технічних засобів з метою захисту від неправомірного розповсюдження персональних даних інших осіб).
Факт переходу прав вимоги за кредитними договорами, які зазначені у реєстрі боржників № б/н від 25.11.2024 до позивача підтверджується платіжною інструкцією №17 від 03.12.2024 на суму 1 532 950,83 грн, призначення платежу: оплата за відступлення прав вимог згідно Договору факторингу № 25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 р., без ПДВ. 
Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі».
При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки Первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Таким чином, до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшли всі права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-9748790 від 30.04.2024.
Згідно виписки з особового рахунка за кредитним договором № 00-9748790 від 30.04.2024, заборгованість ОСОБА_1 складає 23 642,00 грн., з яких: 11 000.00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 12 642,00 грн. заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом.
Згідно п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частинами першою, другою статті 639ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
За приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Як вбачається з матеріалів справи, договір кредитної лінії № 00-9748790 від 30.04.2024 відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 
За умовами вказаного договору позичальник підтвердив, що йому було в чіткій та зрозумілій формі надано актуальну та достовірну інформацію, передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також інформацію про фінансову послугу та Кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття Позичальником свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання та ознайомлений з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «МАКС КРЕДИТ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил.
Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
При цьому, як встановлено з матеріалів справи відповідач не виконав свого зобов`язання за договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ТОВ «ФК «ЕЙС» відповідач не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЕЙС», ні попередніх кредиторів.
Суд встановив, що відповідач не виконав умови договору в частині повернення кредиту в розмірі 10000 грн та сплати комісії в розмірі 1000 грн, які є підтвердженими доданими до позовної заяви матеріалами, відтак позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають до задоволення.
У відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно положень ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, надано Договір кредитної лінії, Паспорт споживчого кредиту, які підписаний відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом.
Судом з наданого розрахунку встановлено, що позивач, окрім суми основного боргу, просить стягнути з відповідача 12 642,00 грн. заборгованості по несплачених відсотках за користування кредитом, які нараховані за період 30 квітня 2024 року по 24 липня 2024 року.
Вивчивши та оцінивши позиції сторін щодо суми заявлених позивачем відсотків, суд не погоджується із наведеним позивачем розрахунком заборгованості за процентами за вказаним кредитним договором.
Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено пунктом 17 розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Договір кредитної лінії був укладений 30.04.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», відповідно, денна процентна ставка у відповідності до чинного законодавства не могла перевищувати 1 %.
З огляду на викладене, суд критично оцінює умови договору в частині визначення розміру процентної ставки. Враховуючи положення статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» щодо граничного розміру денної процентної ставки, а також імперативний характер норм цього Закону, суд дійшов висновку про неможливість застосування погодженої сторонами ставки 1,47 % на день. 
З огляду на те, що під час кладення договору не були враховані вимоги Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», суд, відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, в частині погодження сторонами процентної ставки 1,47 % на день, визнає нікчемними.
За таких обставин, проценти за користування кредитом підлягають нарахуванню у відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України виходячи з рівня облікової ставки Національного банку України за відповідний період, у зв`язку з нікчемністю умов щодо процентної ставки. 
Так, рівень облікової ставки Національного банку України (% річних) у період 2024 - 2025 роках становив: з 30.04.2024 по 13.06.2024 13,5 %; з 14.06.2024 по 25.11.2024 13,0 %.
Суд провів розрахунок заборгованості по відсотках за користування кредиту, виходячи з вказаної облікової ставки НБУ за період з 30.04.2024 по 25.11.2024 та встановив, що 
За період з 30.04.2024 року по 13.06.2024 року - 45 днів, сума процентів за користування кредитом складає 165,98 грн (10 000,00 грн (сума боргу) ? 13,500% (процентна ставка) / 100% ? 45 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 165,98 грн).
За період з 14.06.2024 року по 25.11.2024 року - 165 днів, процентів за користування кредитом складає 586,07 грн (10 000,00 грн (сума боргу) ? 13,000% (процентна ставка) / 100% ? 165 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 586,07 грн).
Загальний розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом становить 752,05 грн та підлягає стягненню з відповідача.
Суд відхиляє посилання позивача на порушення п. 4.2.6. кредитного договору щодо перенесення суми заборгованості у прострочену з 27.05.2024 та нарахування відсотків. 
Відповідно до п. 4.2.6. кредитного договору, у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець, відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі, сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом, а також у повному розмірі комісії за надання Кредиту. Вимога надсилається у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану Позичальником Кредитодавцю) із направленням повідомлення про таке направлення на додаткові контактні дані Позичальника, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені ним), в тому числі з використанням месенджерів (Viber, Telegram, тощо). Після отримання вимоги про повернення Кредиту, як зазначено у абзаці вище, Позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність, а платежі за Договором нараховуються та сплачуються згідно умов цього Договору. При цьому, в даному випадку вважається, що Позичальник усунув порушення умов Договору, якщо на 31-й день, з дня отримання від Товариства вищезазначеної вимоги, у Позичальника буде відсутня будь-яка прострочена заборгованість за Договором, в тому числі заборгованість, що зумовила направлення Позичальнику вимоги та/або заборгованість, що виникла після направлення такої вимоги. В іншому разі, вимога залишається дійсною, а Позичальник зобов?язаний не пізніше 30-го дня, з дня одержання вимоги, повернути в повному обсязі кредит, комісію за надання кредиту, проценти та інші платежі передбачені цим Договором. У такому випадку, з 31-го дня, з дня отримання від Товариства вимоги нарахування процентів за користування кредитом припиняється, а усі нараховані проценти, комісія за надання кредиту, та Сума Кредиту визнаються простроченими.
Враховуючи те, що вимога дострокового повернення кредиту та відсотків за його користування є правом, а не обов`язком кредитодавця, перенесення заборгованості у прострочену після неповернення кредиту у встановлений п. 1.3 договору строк та нарахування відсотків за користування кредитом у межах строку дії договору, який відповідно до п. 7.2 становить 360 календарних дні, відповідає умовам договору.
Крім того, суд відхиляє доводи представника відповідача щодо недоведеності переходу права вимоги до позивача. Матеріалами справи підтверджено укладення між первісним кредитором та ТОВ «ФК «ЕЙС» договору факторингу, надано витяг з реєстру боржників із зазначенням даних відповідача, акт приймання-передачі реєстру, а також платіжну інструкцію, що підтверджує оплату ціни відступлення права вимоги. Сукупність цих доказів свідчить про належне оформлення правочину з відступлення права вимоги та фактичний перехід до позивача прав первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу.
Сам по собі факт заперечення відповідачем належності кредитора або посилання на відсутність окремих документів не спростовує належним чином підтверджений правонаступний статус позивача. Відтак твердження представника відповідача про те, що позивач не є належним кредитором у спірних правовідносинах, суд визнав безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Враховуючи наведені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов ТОВ «ФК «ЕЙС» задоволено частково, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1204,18 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача подано: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; Додаткову угоду № 25770809811 від 11.09.2025 до Договору правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги згідно Договору правничої допомоги, в якому зазначено перелік наданих послуг та вартість таких становить 7000,00 грн.
В той же час, стороною позивача не надано суду документального підтвердження, що витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. було сплачено на рахунок Адвокатського об`єднання «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», а тому вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 7000,00 грн., пов`язаних з правничою допомогою, до задоволення не підлягає, оскільки понесення позивачем таких витрат не підтверджено документально.
На підтвердження витрат на правову допомогу представником відповідача подано: договір про надання правничої допомоги від 18.09.2025, акт виконання робіт (надання послуг) до договору від 18.09.2025 від 21.11.2025, квитанцією №271235675 від 21.11.2025 на суму 3000.00 грн. призначення платежу «за послуги згідно договору ОСОБА_1 ».
З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково (49,71% від ціни позову), з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума витрат на правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1508,70 грн (50,29% від понесених витрат на оплату послуг на правничу допомогу).
Керуючись ст. 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 598, 599, 610, ч. 2 ст. 1050, ст. 1054 ЦК України, суд
ухвалив:
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за договором № 00-9748790 від 30.04.2024 року в розмірі 11 752,05 (одинадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні 05 копійок) грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість по тілу кредиту, 1000 грн заборгованості по комісії, 752,05 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» судовий збір в розмірі 1204,18 (одна тисяча двісті чотири гривні 18 копійок) грн.
Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1508,70 грн (одна тисяча п`ятсот вісім гривень 70 копійок) грн.
У стягненні витрат на правничу допомогу із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: м. Київ, вул. Алматинська, буд. 8, офіс. 310а, ЄДРПОУ: 42986956;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області       В. В. Чепка