ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/6222/25      Головуючий І-ї інстанції – Ольховський Є.Б.
Провадження № 33/818/366/26     Суддя - доповідач – Гєрцик Р.В.
Категорія: ст.124 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
08 квітня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі: 
головуючого судді     Гєрцика Р.В.
секретаря судового засідання   Костенко Ю.С.
за участю особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 
захисника       Бережного О.Л.
потерпілого        ОСОБА_2         
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Холодногірського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,-

УСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Судом першої інстанції встановлено, що 29.09.25 року о 14-52 год. у м. Харків, вул. Велика Панасівська, б. 30 водій ОСОБА_1 , керуючи т.з. АUDІ А3, д.н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті під час повороту ліворуч не надав перевагу у русі т.з. Volkswagen Touareg, л.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, в результаті чого трапилось зіткнення, чим порушив п.16.6 ПДР В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
 
Постановою судді Холодногірського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців та стягнуто в дохід держави судовий збір.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі за її змістом ОСОБА_1 просить постанову судді змінити в частині накладення стягнення, застосувавши до нього штраф.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог посилається на те, що ним не оскаржуються фактичні обставини справи та його винуватість, встановлені судом першої інстанції, однак вважає занадто суворим накладене стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Вважає, що судом безпідставно та необґрунтовано було обрано самий такий вид стягнення. 
Зазначає, що є людиною похилого віку та пересування громадським транспортом створить для нього багато незручностей.
Мотиви суду
Потерпілий в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови судді. Просив залишити постанову без змін, оскільки саме внаслідок грубих порушень ОСОБА_1 ПДР сталось ДТП та було пошкоджено його автомобіль на 70 % та відновленню він не підлягає. Крім того, він зазнав ушкоджень у виді перелому пальця, а жінка, яка перебувала на місці пасажира, отримала струс мозку.
Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, пояснення потерпілого, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Постанова Холодногірського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2025 року в частині встановлених фактичних обставин правопорушення, доведеності вини ОСОБА_1 та правильності кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП висновки суду в цій частині апеляційним судом не перевіряються.
Апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при наявності альтернативних видів стягнення, передбачених ст.124 КУпАП, необгрунтував висновків про необхідність призначення найсуворішого стягнення, як позбавлення права керуванням строком на 6 місяців, однак вони не спростовують правильно постановленого за своєю суттю судового рішення.
Апеляційний суд погоджується таким з висновком судді про необхідність призначення  ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування на строк 6 місяців, виходячи з наступного. 
Частиною 2 ст.33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Метою застосування адміністративного стягнення є виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил суспільного співжиття; запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, покарання та виправлення правопорушника, відшкодування збитків.
Так, як встановлено з матеріалів справи, у зв`язку з недотриманням вимог ПДР України дії водія ОСОБА_1 дійсно завдали матеріальних збитків автомобілю потерпілого, який не підлягає відновленню. Внаслідок ДТП потерпілий отримав перелом основи проксимальної фаланги 2-го пальця.
Санкція ст. 124 КУпАП передбачає два альтернативних види адміністративних стягнень- штраф та позбавлення права керувати транспортними засобами.
У випадках, коли санкція закону, за яким особа визнається винною, передбачає різні види стягнень, суддя при винесенні постанови повинен належним чином мотивувати застосування того або іншого виду стягнення.
Адміністративне правопорушення (проступок) – це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на охоронювані законом суспільні відносини і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення характеризується низкою ознак: дія або бездіяльність, тобто діяння; діяння суспільно небезпечне; діяння протиправне; діяння винне; діяння каране.
Апеляційний суд зазначає, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності – призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових адміністративних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. 
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо
Апеляційний суд зауважує, що у даній ситуації є підстави для застосування адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, виходячи з такого.
Так, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6 ПДР, відповідно до яких водій повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Невиконання цього обов`язку створює підвищену небезпеку для інших водіїв.
Поряд з цим, апеляційний суд враховує фактичні обставини справи, а саме те, що внаслідок ДТП транспортний засіб потерпілого зазнав занадто значних пошкоджень, тобто саме порушення з боку ОСОБА_1 має характер грубого та істотного порушення ПДР.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що на даний час ОСОБА_1 76 років, тобто він є особою похилого вікута така неуважність щодо порушень ПДР могла статись з огляду на літній вік. З віком погіршується зір,вік впливає на реакцію водіящо може становити небезпеку на дорозі.

Таким чином, з огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, є співмірним вчиненому правопорушенню, необхідним та достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, яке є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таке покарання буде пропорційним характеру вчинених дій, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 , внесе відповідні настанови у свідомість та змусить в майбутньому додержуватись положень ПДР та КУпАП, таким, що відповідає принципам законності, індивідуалізації та справедливості.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Холодногірського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Гєрцик