Справа № 598/2399/25
провадження № 2/598/147/2026

РІШЕННЯ
іменем України

"13" лютого 2026 р. Збаразький районний суд Тернопільської області
в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.
секретаря Казмірук Н.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (кредитної лінії) (оферти),
встановив :

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернулося в суд із позовом до відповідача  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 12120,00 грн. 
Свої вимоги мотивує тим, що 10.03.2025 року між позивачем - ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем  ОСОБА_1 укладений кредитний договір (кредитної лінії) (оферти) №10.03.2025-100001844, підписаний  ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором Е143, відповідно до умов якого, позивач ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу  ОСОБА_1 кредит в сумі 2000 грн. строком на 168 днів, з поверненням 24.08.2025 року, а відповідач зобов`язувався здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати проценти у розмірі 1,00% за день користування кредитними коштами та комісію за надання кредиту в розмірі 7% від суми кредиту, що становить 140,00 грн.
12.03.2025 року між позивачем - ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем  ОСОБА_1 укладений додатковий договір, відповідно до умов якого, позивач ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу  ОСОБА_1 кредит другим траншом в сумі 2000 грн., збільшивши його до суми 4000 грн.
Порушивши умови кредитного договору, відповідач  ОСОБА_1 не повертає кредитні кошти, не сплачує відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту, в результаті чого, виникла заборгованість по кредитному договору, що складає 12120,00 грн., а саме:
- 4000 грн. 00 коп. –основний борг;
- 5280 грн. 00 коп. –проценти за період з 10.03.2025 року по 24.08.2025 року;
- 280 грн. 00 коп. – комісія за надання кредиту;
- 560 грн. 00 коп. – додаткова комісія за обслуговування;
- 2000 грн. 00 коп. – неустойка.
Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 01.12.2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву підтримує повному обсязі та просить її задовольнити та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1  повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений за місцем реєстрації про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву.
Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи. 
Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підставні і підлягають до часткового задоволення.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1  10.03.2025 року укладений кредитний договір (кредитної лінії) (оферти) №10.03.2025-100001844, за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора Е143.
Відповідно до умов кредитного договору №10.03.2025-100001844 від 10.03.2025 року, позивач ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу  ОСОБА_1 кредит у виді кредитної лінії із сумою ліміту 2000 грн. строком на 168 днів, дата повернення кредиту 24.08.2025 року.
Відповідно до умов кредитного договору №10.03.2025-100001844 від 10.03.2025 року відповідачу  ОСОБА_1 сплачує комісію пов`язану із надання кредиту в розмірі 7% від суми кредиту, що становить 140,00 грн.. 
Кредитні кошти за даним кредитним договором №10.03.2025-100001844 від 10.03.2025 року надані під фіксовану незмінну процентну ставку в розмірі 1,00% за день користування кредитом, що застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, розмір якої не може бути збільшено в односторонньому порядку.
12.03.2025 року між позивачем - ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем  ОСОБА_1 укладений додатковий договір, відповідно до умов якого, позивач ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачу  ОСОБА_1 кредит другим траншом в сумі 2000 грн., тобто збільшивши його до суми 4000 грн.
Із довідки-розрахунку кредитним договором №10.03.2025-100001844 від 10.03.2025 року вбачається, що  ОСОБА_1 зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконує, кредитні кошти не повертає, комісію за надання, обслуговування кредиту та проценти за користування кредитними коштами не платить внаслідок чого, виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 12120,00 грн., а саме:
- 4000 грн. 00 коп. –основний борг;
- 5280 грн. 00 коп. –проценти за період з 10.03.2025 року по 24.08.2025 року за 168 днів;
- 280 грн. 00 коп. – комісія за надання кредиту;
- 560 грн. 00 коп. – додаткова комісія за обслуговування;
- 2000 грн. 00 коп. – неустойка.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
Як слідує із змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до змісту ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.  
Як слідує із змісту ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки;
Проаналізувавши докази представлені позивачем, суд вважає, що позивачем доведено, що між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено  кредитний договір (оферти) №10.03.2025-100001844 від 10.03.2025 року в електронній формі із застосуванням верифікації та надання персональних даних останнього, проте  ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором кошти не повернув. При цьому, комісії за надання та обслуговування кредиту, проценти за користування кредитними коштами нараховані в межах строку кредитного договору та за процентною ставкою, що передбачено його умовами та свідчить про правомірність їх нарахування. 
За вказаних обставин право позивача на повернення кредитних коштів, комісії, процентів за користування кредитом підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору в сумі 12120,00 грн., а саме: 4000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5280,00 грн. – заборгованість за відсотками за період з 10.03.2025 року по 24.08.2025 року, 280 грн. 00 коп. – заборгованість по сплаті комісії за надання кредиту, 560 грн. 00 коп. – заборгованість по сплаті додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Як вбачається із п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
За вказаних обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 2000,00 грн. до задоволення не підлягає відповідно до п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
За приписами статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання до суду позовної заяви ТОВ «Споживчий центр» сплатило 2422,40 грн. судового збору, про те його вимоги підлягають задоволенню на 83,49% від заявленої ціни позову 12120,00 грн..
Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення частково в сумі 10120 грн. 00 коп., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові випрати, понесені ним на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2022 грн. 46 коп.  
Керуючись ст.ст. 509, 526, 610-612, 625, 638, 639, 1048, 1054, п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 4, 12, 81, 263, 265, 268, 280, 281, 282, 283, 352 ЦПК України, суд, 

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_2 , вул.Саксаганського,133-А, м.Київ, 01032), 10120 грн. 00 коп. заборгованості по кредитному договору (кредитної лінії) (оферти) №10.03.2025-100001844 від 10.03.2025 року.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючого по АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_2 , вул.Саксаганського,133-А, м.Київ, 01032), 2022 грн. 46 судових витрат понесених на оплату судового збору. 
В решті позову відмовити.
Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення складено та підписано 13 лютого 2026 року.

Суддя         Галина ЩЕРБАТА