Справа № 681/260/26
Провадження 3/681/76/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2026 р.          м. Полонне 

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Іллюк С.В.,
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживає по АДРЕСА_1 , громадянки України,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини при наступних обставинах.
Встановлено, що 01.03.2026 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежно виконувала обов`язки, передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, щодо виховання та розвитку свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2008 року народження. Неналежне виконання батьківських обов`язків виразилось у тому, що її син керував автомобілем не маючи права керування транспортними засобами.
Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини, викладені у протоколі.
Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд доходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу указаного вище адміністративного правопорушення.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у статті 150 Сімейного кодексу України.
До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини.
У розумінні положень частини 1 статті 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується фактичними даними, які містяться у наступних доказах.
Так у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА № 138728 від 01.03.2026 зафіксовано обставини вчинення нею указаного вище правопорушення.
У своїх письмових поясненнях, ОСОБА_1 підтвердила факт керування її неповнолітнім сином, ОСОБА_2 , 2008 року народження, транспортним засобом. ОСОБА_1 пояснила, що автомобіль перебував у користуванні її співмешканця. Про те, що син взяв авто, їй відомо не було. Вона зазначила, що ключі знаходились вдома, син їх взяв самовільно та завів автомобіль невідомим їй способом (а.с. 9). 
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 підтверджується факт того, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 7).
Згідно з письмовими поясненнями неповнолітнього ОСОБА_2 , він 01.03.2026 близько 22:45 год у м. Полонне по вул. Залізничній, 13, поблизу будинку № 15, керував автомобілем ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_3 . Він вказав, що цей транспортний засіб належить ОСОБА_3 , але в цей час ним користується його мати. Неповнолітній підтвердив, що взяв автомобіль без дозволу: поки мати перебувала вдома, він самовільно взяв ключі та поїхав кататися, після чого його зупинили працівники поліції та викликали матір для складання матеріалів (а.с. 10). 
Згідно з копією постанови про адміністративне правопорушення серії ЕПР 603847 від 01.03.2026, 01.03.2026 о 22:00 в м. Полонне по вул. Богдана Шкурана (Залізнична), 13, ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 211040, номерний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 . При зупинці працівниками поліції було встановлено, що у неповнолітнього водія відсутнє посвідчення водія та він взагалі його не отримував (а.с. 2-3). 
Указане стало наслідком ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності й застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Обираючи вид стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, зокрема, суд бере до уваги суспільну небезпечність цього правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , її майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи викладене вище, а також те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, суд доходить до висновку, що до неї необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді попередження.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись наведеним, ст. 33, 40-1, 279, 280, 283, 287, 288 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти стягнення у виді попередження.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. (отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ//22030106, код отримувача ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 призначення платежу сплата судового збору на користь держави).
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником.
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців.
Суддя            Сергій ІЛЛЮК