Справа №305/4327/25 
Провадження по справі 2/305/1179/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
22.04.2026. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: 
головуючої судді Марусяк М.О.
секретаря судового засідання Верещак С.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Губка Владислава Валентиновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів,-
ВСТАНОВИВ:
17.11.2025, ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що 26.03.2019, суддею Рахівського районного суду Закарпатської області Ємчуком В.Е. видано судовий наказ по справі №305/491/19, яким відповідача ОСОБА_2 зобов`язано сплачувати аліменти на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2019 до досягнення дитиною повноліття. З 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень, таким чином 50 відсотків прожиткового мінімуму в грошовому еквіваленті складає суму 1598 гривень. Встановлений на даний час розмір аліментів не відповідає зростаючим потребам дитини, не забезпечує належний рівень її життя і не є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, в той час як згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як загально відомо, за період з 2019 року по даний час рівень споживчих цін на продукти харчування, одяг та інші речі першої необхідності значно зріс, особливо на дитячі товари, вартість життя вцілому значно зросла, особливо з почаском повномасштабного вторгнення військ рф в Україну. У свою чергу, позивачка не має змоги у повній мірі утримувати дитину за власні кошти, оскільки встановлений на даний час розмір аліментів явно не відповідає принципу рівності прав і обов`язків батьків, зокрема щодо утримання дитини. З огляду на вищенаведене, позивачка вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на утримання їхнього неповнолітнього сина, встановивши їх в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які на її думку є необхідними та достатніми для матеріального утримання дитини. Син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживає з позивачкою, що засвідчено Витягами про реєстрацію матері та дитини та актом обстеження житлово-побутових умов від 04.09.2025 №55, тому вона несе основний тягар утримання та виховання дитини. Враховуючи вищенаведене, представник позивачки просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.03.2019 по справі №305/491/19, провадження по справі №2-н/305/30/19 із громадянина ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_5 на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши їх у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 05.12.2025 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.
Сторони в судове засідання не викликались, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. 
Відповідач, ОСОБА_2 , був належним чином повідомлений про наявність ухвали про відкриття провадження по справі від 05.12.2025, оскільки копія позовної заяви, ухвала про відкриття провадження по справі та повідомлення про дату наступного судового засідання направлялися за місцем реєстрації відповідача, згідно роздруківок трекінгу Укрпошти, рекомендовані повідомлення були вручені йому особисто 22.01.2026 окрім цього, Рахівський районний суд 16.01.2026 та 27.02.2026 розмістив оголошення на офіційному сайті судової влади, що є також належним повідомленням відповідача відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 05.12.2025 відповідачу був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву, однак відзиву на день судового розгляду справи відповідач не надав.
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що відповідачем у встановлений судом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Дослідивши надані представником позивачки письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, ч.1 ст.5 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України).
Відповідно до частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ЗУ «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402-ІІІ, такий визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет. Основні засади державної політики у цій сфері ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини, та з метою забезпечення прав дитини на такі умови життя, які будуть достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини.
Судом встановлено, що16.04.2020 на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , що був зареєстрований виконавчим комітетом Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області за №1, розірвано. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судовим наказом Рахівського районного суду Закарпатської області від 26 березня 2019 року у справі №305/491/19 із ОСОБА_2 стягуються аліменти в користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_1 на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.03.2019 року до досягнення дитиною повноліття. 
Судом встановлено, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім для утримання неповнолітньої дитини, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше.
В той же час, згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Так, згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень.
Факт батьківства відповідача, ОСОБА_2 по відношенню до дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22.01.2019.
Як вбачається з витягу з реєстру Рахівської територіальної громади за №2025/012878450 від 04.09.2025, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною особою, і при цьому від нього не надійшло відзиву чи заперечень щодо зміни розміру стягуваних аліментів.
Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За приписами ст.192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (норми матеріального права в редакції, чинній на час пред`явлення позову). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст.184 ч.1 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 ч.1 СК України). За змістом положень ст.191 ч.1 і ст.192 ч.1 СК України, у випадку звернення про збільшення розміру раніше стягнутих аліментів правило про стягнення аліментів за рішенням суду від дня пред`явлення позову не застосовується, аліменти у збільшеному розмірі, у випадку відповідного задоволення вимоги, стягуються з дня набрання рішенням суду законної сили.
Верховний Суд України у Постанові від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України); ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст.182, 183, 184 СК України).
Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, з одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися.
З огляду на положення частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України та бажання ОСОБА_1 , отримувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , у частці від заробітку батька дитини ОСОБА_2 , суд вважає за можливе позов задовольнити в межах заявлених ОСОБА_1 , позовних вимог, тобто в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.
Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Системний аналіз ст.191 СК України, ст.18, 273 ЦПК України дає підстави зробити висновок, що стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення можливе лише починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду про зміну стягнення аліментів.
За таких обставин, суд вважає, що стягнення аліментів після зміни способу їх стягнення у цій справі повинно розпочатися з дня набрання законної сили рішенням у справі, а не з моменту звернення до суду.
Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка, ОСОБА_1 при пред`явленні позову, була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача, ОСОБА_2 , в користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Рахівського районного суду Закарпатської області від 26.03.2019 по справі №305/491/19, провадження по справі №2-н/305/30/19 із громадянина ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши їх у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Відомості щодо учасників справи:
Позивачка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .
Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк