КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року справа № 320/12264/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов.
Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний Суд" звернувся ОСОБА_1 із позовом до Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати Постанову державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 березня 2025 року у виконавчому провадженні ВП №77326884 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20 січня 2025 року за №758 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 68000,00 грн;
- визнати протиправною та скасувати Постанову державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05 березня 2025 року у виконавчому провадженні ВП №77326884 про арешт коштів боржника.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскаржувані постанови державного виконавця є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Позивач зазначає, що відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на його кошти відбулося на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.01.2025 №758, яка законної сили не набрала, оскільки була ним оскаржена в судовому порядку. Позивач підкреслює, що на момент винесення постанови державного виконавця триває розгляд справи №369/2024/25 у Києво-Святошинському районному суді Київської області, де позивач вимагає скасування постанови про накладення штрафу. Таким чином, на його переконання, відсутні правові підстави для примусового виконання зазначеного документа.
Позивач також вказує, що арешт накладено на його кошти, включно з пенсійним забезпеченням, що порушує його права та законні інтереси. Позивач наголошує, що державний виконавець діяв поза межами своїх повноважень, оскільки виконавчий документ не був допущений до негайного виконання у встановленому законом порядку. Крім того, позивач звертає увагу на те, що він вживав заходів досудового врегулювання спору: 10.03.2025 подав заяву до відповідача з вимогою повернути виконавчий документ стягувачу та зняти арешт з коштів, однак ця заява залишилася без розгляду. Також позивач направив скарги до начальника Відділу примусового виконання рішень та начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, проте відповіді не отримав.
У своїх доводах позивач посилається на норми Конституції України, зокрема статті 8 та 19, які закріплюють принцип верховенства права та обов`язок органів державної влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Позивач також посилається на практику Верховного Суду, яка підтверджує обов`язковість дотримання законної процедури та недопустимість виконання рішень, що не набрали законної сили. На думку позивача, дії відповідача порушують принцип правової визначеності, право на справедливий суд та гарантії захисту його майнових прав. Позивач вважає, що відкриття виконавчого провадження та арешт коштів у даному випадку є незаконними, оскільки здійснені без належних правових підстав та всупереч чинному законодавству.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 позов залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позову, протягом якого позивачу слід було надати позовну заяву у паперовій формі із належним чином засвідченими доказами у паперовій формі; надати докази сплати судового збору у розмірі 726,72 грн за подання даного адміністративного позову (оригінал платіжного документу).
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2025 направлено до електронного кабінету позивача 09.04.2025, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання про доставку електронного листа від 12.04.2025.
16.04.2025 канцелярією суду зареєстровано клопотання позивача, подане через підсистему "Електронний суд" 16.04.2025, в якому останній повідомив суд про те, що ним, на виконання вимог ухвали суду від 08.04.2025, направлено засобами поштового зв`язку паперову форму позовної заяви з додатками. До вказаного клопотання позивачем додано опис вкладення до цінного листа від 15.04.2025 про надсилання поштового відправлення №0210290069682 та фіскальні чеки про оплату послуг поштового зв`язку.
01.07.2025 канцелярією суду зареєстровано докази усунення недоліків, направлені 15.04.2025 позивачем засобами поштового зв`язку поштовим відправленням №0210290069682, а саме позовну заяву у паперовій формі із належним чином засвідченими доказами у паперовій формі.
Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги ухвали суду про залишення позову без руху від 08.04.2025 позивачем виконано не в повному обсязі, а саме не надано доказів сплати судового збору на суму 726,72 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 продовжено позивачу процесуальний строк, встановлений ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.04.2025, для усунення недоліків позовної заяви на 5 (п`ять) календарних днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 726,72 грн.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 направлено до електронного кабінету позивача 25.07.2025, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання про доставку електронного листа від 28.07.2025.
30.07.2025 через канцелярію суду позивачем подано клопотання від 29.07.2025 на виконання вимог ухвали суду із позначкою "повторно", до якого, зокрема, додано копію клопотання від 15.04.2025 про виконання вимог ухвали суду від 08.04.2025 разом із доказами сплати судового збору у розмірі 726,72 грн відповідно до квитанції від 15.04.2025. До вказаного клопотання позивачем додано докази доставки доказів усунення недоліків позову засобами ЕСІТС через підсистему "Електронний суд" 15.04.2025.
Також 30.07.2025 канцелярією суду зареєстровано заяву позивача про виконання вимог ували суду від 24.07.2025, подану із позначкою "повторно" через підсистему "Електронний суд" 29.07.2025, до якої додано докази сплати судового збору у розмірі 726,72 грн відповідно до квитанції від 15.04.2025.
02.09.2025 канцелярією суду зареєстровано заяву позивача про відвід судді від розгляду справи №320/12264/25, подану через підсистему "Електронний суд" 02.09.2025.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 визнано відвід судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. в адміністративній справі №320/12264/25 необґрунтованим. Матеріали адміністративної справи №320/12264/25 за позовом ОСОБА_1 до Оболонського відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 03.09.2025 вирішення питання про відвід судді Кушнової А.О. передано судді Київського окружного адміністративного суду Білоус А.Ю.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 (суддя Білоус А.Ю.) відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кушнової А.О. Передано адміністративну справу №320/12264/25 для продовження розгляду.
Дослідивши надані позивачем докази усунення недоліків, суд дійшов висновку про виконання позивачем вимог ухвали суду від 24.07.2025 та усунення недоліків позовної заяви у повному обсязі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено, що справа буде розглядатись одноособово суддею за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та в порядку, визначеному положеннями статті 287 КАС України.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення ухвали про відкриття провадження в його електронний кабінет.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

14.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника 4 відділу Васильцова І.Г. було складено протокол №393 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який обіймає посаду генерального директора ТОВ "Атонмаш" (ідентифікаційний код 43267706, юридична адреса: м. Київ, вул. Ливарська, 5а), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У протоколі від 14.01.2025 №393 про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач не забезпечив організацію своєчасного оповіщення та прибуття військовозобов`язаних громадян під час мобілізації, чим порушив вимоги статті 34 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 та абзацу 7 пункту 1 статті 21 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
17.01.2025 позивач направив письмові пояснення на адресу територіального центру.
20.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову №758 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-2 КУпАП про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.
У постанові вказано, що на підставі частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби штраф, визначений постановою по справі про адміністративне правопорушення, буде стягнуто у подвійному розмірі 68 000 грн. 
У постанові вказано, що постанова може бути оскаржена відповідно до статей 287-289 КУпАП у вищому органі або у міському (районному) суді протягом 10 днів з дня її винесення.
У постанові зазначено, що вона набирає законної сили 31.01.2025 після закінчення строків на її оскарження. Строк пред`явлення документа до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.
Позивач був повідомлений про дату та час розгляду справи, а також ознайомлений зі своїми правами відповідно до статті 268 КУпАП. 
Після винесення постанови №758 позивач скористався правом на її оскарження та 30.01.2025 подав позов до Києво-Святошинського районного суду Київської області, що підтверджується описом вкладення до цінного листа Укрпошти №0411200111583.
24.02.2025 Києво-Святошинським районним судому Київської області за поданим позовом відкрито провадження в адміністративній справі №369/2024/25 за позовом ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.
Станом на день звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою (14.03.2025) адміністративну справу №369/2024/25 Києво-Святошинським районним судом Київської області не розглянуто й рішення по ній не прийнято.
05.03.2025 державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Духоборовою А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №77326884 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.01.2025 №758. 
Також 05.03.2025 у виконавчому провадженні ВП №77326884 державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Духоборовою А.М. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.
10.03.2025 позивач звернувся до Оболонського відділу державної виконавчої служби із заявою про повернення стягувачу виконавчого документа стягувачу та зняття арешту з коштів, враховуючи, що станом на березень 2025 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було відкрито провадження у справі №369/2024/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови. Заява була зареєстрована за вхідним номером №6662 від 10.03.2025. Доказів її розгляду матеріали справи не містять. 
10.03.2025 також позивач подав скарги у порядку статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" до начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області, а також до начальника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Відповіді на вказані скарги позивач не отримав.
Станом на 14.03.2025 за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження ВП №77326884 залишалось відкритим, а арешт коштів не був знятий. 
Не погоджуючись з постановами державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зокрема, в силу частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
За частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.04.2021 у справі №826/15741/18, з метою безумовного дотримання конституційного принципу, визначеного у статті 129 Конституції України, в частині 3 статті 2 та статті 9 КАС України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.
Принцип змагальності судового провадження охоплює собою право особи, крім можливості подавати власні докази, знати про існування всіх представлених доказів та пояснень іншими учасниками справи, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду, мати можливість знайомитись з матеріалами справи та робити з них копії, а також володіти відповідними знаннями (залучати професійного представника) та змогу коментувати представлені докази та пояснення у належній формі та у встановлений час.
Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття "право на справедливий суд", що гарантоване Конвенцією.
Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 КАС України).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) (тут і надалі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:
1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;
1-1) судові накази;
2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;
3) виконавчих написів нотаріусів;
3-1) спеціальної виписки з Реєстру аграрних нот, що генерується за допомогою програмно-технічних засобів Реєстру аграрних нот виключно для звернення стягнення за аграрною нотою;
4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;
5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;
6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;
7) рішень інших державних органів, рішень (актів) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;
8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України;
9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень;
10) рішень Органу суспільного нагляду за аудиторською діяльністю або Аудиторської палати України, які законом визнані виконавчими документами;
11) рішень Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про застосування заходів реагування у вигляді штрафу.
Згідно зі статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП України) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Отже, постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 20.01.2025 №758 по справі про адміністративне правопорушення, є виконавчим документом відповідно до частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII.
Частиною 1 статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що у виконавчому документі зазначаються наступні відомості: 
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта […] боржника (для фізичних осіб - платників податків); 
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:
1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);
2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;
3) боржника визнано банкрутом;
4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;
5) юридичну особу - боржника припинено;
6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;
7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;
8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;
9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;
10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;
11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;
12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.
Як вбачається з оскаржуваної постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 20.01.2025 №758 по справі про адміністративне правопорушення, вона містить відомості, зазначені у частині 1 статті 4 Закону №1404-VIII, в тому числі відомості про набрання нею законної сили – 31.01.2025.
Згідно із частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Частиною 1 статті 38 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).
Відповідно до частини 2 цієї ж статті про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.
Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи, суд дійшов висновку, що державний виконавець у визначений частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII строк приймає до примусового виконання виконавчий документ (відкриває виконавче провадження), який містить відомості про набрання ним законної сили.
При цьому обов`язку перевірки державним виконавцем відомостей про набрання виконавчим документом законної сили Закон №1404-VIII не містить.
Судом при вирішенні спору також враховано висновки Верховного Суду у постанові від 06.05.2020 у справі №815/6844/17, відповідно до яких органи ДВС і приватні виконавці у силу Закону України "Про виконавче провадження" не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку, перевірки правильності заповнення найменувань сторін виконавчого провадження тощо. Отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.
Щодо тверджень позивача про те, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого документу, який не відповідає вимогам, передбачених Законом №1404-VIII, суд зазначає наступне.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, самі по собі певні процедурні порушення не повинні породжувати правових наслідків для дійсності акта, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Суд наголошує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що позивачем не було доведено наявності порушень під час прийняття спірної постанови про відкриття виконавчого провадження, які б могли вплинути на наявність підстав для відкриття виконавчого провадження та примусового виконання постанови ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 20.01.2025 №758.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Керуючись наведеними вище нормативно-правовими приписами та беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами обставини, на які посилався у позові, а тому заявлені вимоги не підлягають задоволенню.
Суд вважає за необхідне зауважити, що в межах цієї справи позивачем оскаржуються постанови державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 05.03.2025, а саме: постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №77326884 та постанова про арешт коштів боржника. 
Позовних вимог щодо правомірності чи неправомірності інших дій або бездіяльності відповідача у межах зазначеного виконавчого провадження позивачем не заявлено.
Враховуючи зазначене, суд не надає оцінку обставинам щодо тривання виконавчого провадження ВП №77326884 після відкриття Києво-Святошинським районним судом Київської області провадження у справі №369/2024/25.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.
Судом також встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2025 року у справі №369/2024/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 20 січня 2025 року № 758 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст.210-1 КУпАП якою накладено стягнення в розмірі 34 000,00 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) 60 коп.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2025 року у справі №369/2024/25 набрало законної сили 30.12.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/132636344).
Проте даний факт не впливає на вирішення даного спору по суті. 
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.
Згідно з статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 287 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суддя Кушнова А.О.