Єдиний унікальний № 243/11156/25
Провадження № 2/243/148/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Агеєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 07.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №75556139, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 700,00 грн. строк позики - 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). 
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису H4hXMKI9aD, що був надісланий на вказану Відповідачем/Позичальником електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. (Договір позики №75556139 від 07.05.2021 року - додається). 
07.05.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №75556139 до Договору позики №75556139, за умовами якої Позичальник збільшує суму позики на 1 300,00 грн. Таким чином, загальний розмір Позики з урахуванням докредитування становить 5 000,00 грн. 
Кредитодавцем ідентифіковано, відповідача ОСОБА_1 . В подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановлено, що останній використав/наклав наступні електронні підписи/одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання договорів, а саме підпис H4hXMKI9aD - 07.05.2021 18:18:00 та hR7UwIE127 - 07.05.2021 20:02:00, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. 
Позикодавець на виконання умов Договору позики №75556139 від 07.05.2021 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5 000,00 за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес» - платіжна система, яка діє на підставі ліцензії на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку, так як перерахунок коштів з банківського рахунку юридичної особи (IBAN) на банківську платіжну картку фізичної особи технічно неможливий без використання платіжної системи. 
Згідно листа №29/10/25-10454 від 29.10.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжних інструкцій №83222bf9-1e59-4e21-9808-b949ef552bf6 та №04fd9dd6-675a-4919-9326-4bbd2dc801ad перераховано кошти на виконання умов Договору позики №75556139 та додаткової угоди. 
Згідно довідок № КД-000066180/ТНПП від 23.10.2025 р. та № КД-000066178/ТНПП від 23.10.2025 р. ТОВ «ФК Фінекспрес», підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій, зокрема 07.05.2021 року, сума 3 700,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу 83222bf9-1e59-4e21-9808-b949ef552bf6 та 07.05.2021 року, сума 1 300,00 грн. за номером платіжної картки № НОМЕР_1 , номер платежу 04fd9dd6-675a-4919-9326-4bbd2dc801ad. Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. 
Отже, укладаючи договір позики, сторони узгодили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування ним поза межами строку кредитування.
Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. 
Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за Договором позики та заборгованості за процентами - не виконав внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за Договором позики №75556139 від 07.05.2021 р. та додаткової угоди, в розмірі 16 940,00 грн., зокрема: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 
26.10.2021 р. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 35017877) уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75556139 від 07.05.2021 р. 
03.04.2023 р. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (ідентифікаційний код юридичної особи - 43311346) уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого Позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75556139 від 07.05.2021 р. 
Так, згідно п.5.2. зазначеного вище Договору факторингу встановлено, що перехід від Клієнта до Позивача/Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Позивача/Фактора відповідних Прав Вимоги та є невід`ємними частинами цього Договору. 
Відповідно до Реєстру прав вимог від 03.04.2023 року до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 16 940,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 
На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , суму заборгованості за Договором позики №75556139 в розмірі 16 940,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також судовий збір в розмірі 2422,40 та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17.12.2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
29.01.2026 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Топчийова Є.В. надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним. Так, ОСОБА_1 згоден і ці обставини в силу ЦПК України не підлягають доказуванню, що ним 07.05.2021 року був укладений договір позики №75556139, а в подальшому і додаткова угода того ж дня, згідно якого ОСОБА_1 отримав позику у розмірі 5000 грн. та зобов`язаний був повернути у 30-денний термін. Ці обставини не підлягають доказуванню в силу ч.1 ст.82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Визнання факту укладення договору позики та отримання коштів позбавляє суд можливості задоволення вказаного в позову клопотання про витребування доказів.
Тобто, ОСОБА_1 визнає суму боргу за договором позики №75556139 від 07.05.2021 року у розмірі 5000 грн. та відсотків у розмірі 2985 грн. на загальну суму 7985 грн. Розрахунок відсотків: 30 днів за період з 07.05.2021 року по 05.06.2021 рік включно по 1,99% щодня і становить 59,7% за 30 днів, що від загальної суми боргу 5000 грн. складає 2985 грн.
В позові зазначено, що 07.05.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №75556139 на умовах повернення позики в кінці строку позики з подальшим укладання додаткової угоди, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн., строк позики - 30 днів, зі сплатою процентів у розмірі 1.99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Згідно розрахунку заборгованості за Договором позики №75556139 від 07.05.2021 року борг ОСОБА_1 становить 16 940 грн., з яких: 5000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 11 940 грн. сума заборгованості за відсотками. Встановлено, є доведеним факт укладання між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем 07.05.2021 року Договору позики №75556139 та перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача в сумі 5000 грн за укладеним 07.05.2021 року Договору позики №75556139 на погоджених умовах Акцепту оферти одноразовим ідентифікатором. Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Фінпром Маркет" в частині стягнення заборгованості за Договору позики №75556139 від 07.05.2021 року в сумі 5000 грн. за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Стосовно стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом представник відповідача зазначає наступне. Згідно з п. 1.2 договору, сума кредиту становить 5000 грн. Відповідно до п. 2 договору, кредит надається строком на 30 днів з 07.05.2021 року. Відповідно до п.2 стандартна (базова) ставка за користування кредитом становить 1,99% фіксована.
Позивачем по справі, до позовної заяви не надано відповідних доказів на підтвердження тих обставин, що строк повернення позичених коштів за Акцептом оферти від 07.05.2021 року перевищує 30 днів. Отже, нарахування процентів за користування коштами в сумі 5000 грн. слід проводити із відсоткової ставки 1,99%, яка обмежується 30 днями та їх загальний розмір складає 2985 грн. (5000 грн. х 1,99% х 30 днів). Розмір відсотків за користування кредитними коштами у сумі 11 940 грн. позивачем не доведено належними та допустимими доказами у справі, а тому в цій частині з урахуванням визнаних відповідачем відсотків у розмірі 2985 грн., повинно бути відмовлено. Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню відсотки за Договором позики №75556139 від 07.05.2021 року в розмірі 2 985 грн. - в межах строку користування кредитом.
Стосовно витрат на правову допомогу представник відповідача просить врахувати принцип співмірності, та зазначає, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Дана справа не є значною та не виникає у підприємства труднощів для залучення до цього позову адвоката, так як відповідач по справі визнав позов в межах суми основного боргу та відсотків нарахованих відповідачем в межах дії умов договору позики, а тому ОСОБА_1 вважає, що в сумі, яка підлягає стягненню з нього на понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн. повинно бути відмовлено.
На підставі викладеного, представник відповідача просить суд прийняти рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
30.01.2026 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача - адвоката Ткаченко Ю.О. надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача вважає доводи сторони відповідача такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. Відповідно до п. 4.2. договору позики № 75556139, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок та умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 
Згідно із п. 6.5 Правил, у редакції, що діяла на час укладення договору позики, передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. 
Таким чином, у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. 
З наведеного алгоритму укладання договору позики вбачається, що без ознайомлення/погодження з Умовами договору позики та Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) подальше укладення електронного договору позики на сайті є неможливим. Таким чином, підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61- 18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статі 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. 
Водночас, зобов`язання невиконане боржником перед кредитором у повному обсязі протягом строку дії договору, продовжує своє існування до його повного і належного виконання або ж припинення в регламентований договором спосіб. Закінчення строку дії договору не є підставою для відхилення від узгоджених в угоді умов, на яких має бути досягнута мета правовідношення. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №911/94/23 від 14.02.2024 року. (див. п.61). 
Окрім того, Верховним Судом у справі №910/9072/17 від 26.06.2018 року зроблено висновок про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно з вимогами ст. 599 ЦК України такою підставою є виконання, проведене належним чином. 
Отже, доводи представника Відповідача, щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами - є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Більш того, позивач просить стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлялось, зокрема процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2.7 % за кожен день, яка передбачена договором позики, погодженими Відповідачем та регламентована правилами надання грошових коштів у позику - не нараховано, оскільки зазначена процента ставка значно фінансово навантажить Відповідача. 
Щодо витрат Позивача на правничу допомогу представник позивача вважає, що позивачем у повному обсязі доведено витрати на правничу допомогу, адже до позовної заяви було додано належні та допустимі докази понесення таких витрат, зокрема договір про надання правничої допомоги, документи, що підтверджують обсяг та характер наданих послуг, а також платіжні документи, які свідчать про фактичну сплату відповідної грошової суми. Зазначені докази відповідають вимогам ЦПК України, підтверджують реальність, обґрунтованість та співмірність витрат на правничу допомогу. Крім того, розмір витрат на правничу допомогу є розумним з урахуванням складності справи, обсягу підготовлених процесуальних документів, витраченого часу та значення справи для Позивача. Відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували понесення вказаних витрат або свідчили про їх надмірність, у зв`язку з чим підстави для зменшення розміру заявлених витрат відсутні. 
За таких обставин витрати Позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з Відповідача у повному обсязі. 
Також представник позивача зазначає, що відповідач/представник відповідача - доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача до відзиву долучено не було (контр розрахунок, тощо..), а тому відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами Позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключною компетенцією суду. (ст. 89 ЦПК України). 
Враховуючи вище викладене, представник позивача просить суд позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» - задовольнити в повному обсязі. 
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.
Згідно положень ч. 1 ст. 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що 07.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позиви) № 75556139.
Відповідно до пункту 1 Договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики.
З договору позики № 75556139 від 07.05.2021 року вбачається, що сума позики складає 3700,00 грн., строк позики - 30 днів, процентна базова ставка 1,99% в день (фіксована). Дата надання позики 07.05.2021 року, дата повернення позики 06.06.2021 року. 
Крім того, 07.05.2021 року між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 75556139 до договору позики № 75556139 від 07.05.2021 року, відповідно до якої Позикодавець збільшує суму наданої Позичальнику Позики 3700.00 грн. на 1300.00 грн.
Таким чином, загальний розмір наданої Позики становить 5000.00 грн.
Відповідно до п. 2 Додаткової угоди Позичальник розуміє та підтверджує те, що у зв`яку зі збільшенням загального розміру Позики, зміниться орієнтовна загальна вартість позики, яка складе 7985.00
Пунктом 3 Додаткової угоди визначено, що зазначена вище загальна вартість Позики та Процентів, що підлягають сплаті, наведена з урахуванням належного, повного та своєчасного виконання Позичальником зобов`язань за Договором. У разі невиконання чи несвоєчасного виконання Позичальником зобов`язань за Договором, зазначена сума перераховується на умовах Договору.
Інші положення Договору не змінені та не доповнені цією додатковою угодою залишаються без змін та сторони підтверджують по ним свої зобов`язання Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності з дати її підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором та цією Додатковою угодою.
Договір та додаткова угода підписані електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора - електронного підпису H4hXMKI9aD та відповідно hR7UwIE127 що були надіслані на вказану відповідачем електронну адресу, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Згідно довідки про ідентифікацію, наданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідач ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України.
З листа директора ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» №29/10/25-10454 від 29.10.2025 року, підтверджена видача на банківські карти клієнтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлена, в тому числі відносно відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на підставі платежів № 83222bf9-1e59-4e21-9808- b949ef552bf6 та № 04fd9dd6-675a-4919-9326- 4bbd2dc801ad на виконання умов Договору позики №75556139. 
Із довідки № КД-000066180/ТНПП від 23.10.2025 р. вбачається, що ТОВ «ФК Фінекспрес», підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 07.05.2021 року, номер платежу 83222bf9-1e59-4e21-9808-b949ef552bf6; сума 3700.00 грн.; отримувач Сайко Олександр - ЕПЗ номер НОМЕР_1 .
Із довідки № КД-000066178/ТНПП від 23.10.2025 р. вбачається, що ТОВ «ФК Фінекспрес», підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 07.05.2021 року; номер платежу 04fd9dd6-675a-4919-9326-4bbd2dc801ad; сума 1300.00 грн.; отримувач Сайко Олександр - ЕПЗ номер НОМЕР_1 .
Також, факт перерахування відповідачу 07.05.2021 року грошових коштів у сумі 3700,00 грн та 1300,00 грн підтверджений відповідними копіями платіжних інструкцій, які додані до позовної заяви.
Тобто, позикодавець на виконання Договору позики та додаткової угоди до договору позики №75556139 від 07.05.2021 року, передав відповідачу ОСОБА_1 у власність грошові кошти на загальну суму 5000 грн. за посередництвом платіжної системи. 
Крім того, судом встановлено, що факт укладання Договору позики № 75556139 від 07.05.2021 року та додаткової угоди до неї від 07.05.2021 року не оспорюється відповідачем, про що зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву. Також відповідачем не оспорюється та визнається факт отримання грошових коштів у позику в розмірі 5000,00 грн.
В позовній заяві представник позивача просив суд витребувати в АТ КБ «Приват Банк» наступні докази: - інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 ; - виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 07.05.2021 року до 10.05.2021 року, обґрунтовуючи це тим, що витребувані судом документи будуть належним доказом про зарахування коштів на картковий рахунок Відповідача у даній справі. 
Проте, суд зазначає, що згідно з приписами ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Враховуючи той факт, що позивачем визнається факт укладення договору позики та додаткової угоди до нього та як наслідок отримання від позикодавця грошових коштів в сумі 5000,00 грн. та у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд вважає, недоцільним витребування зазначених доказів, оскільки дані обставини визнаються відповідачем та відповідно до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. 
До позовної заяви представником позивача також додано Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (на умовах повернення позики в кінці строки позики), затверджені рішенням Загальних зборів учасників ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» протоколом № 11/02/2021 від 11.02.2021 року.
26.10.2021 р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (Фактор) уклали Договір факторингу № 2610 від 26.10.2021 р.
Пунктом 1.1. Договору визначено, що за цим договором Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток № 1 до цього договору), в розмірі Портфеля заборгованості. Сторони погодили, що до Фактора переходить всі права грошової вимоги, які належали Клієнту за кредитним договором (Права Вимоги).
Відповідно до Реєстру прав вимог № 2 ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 75556139 від 07.05.2021 року в розмірі 16940,00грн. з яких: 5000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 11940,00 грн. - сума заборгованості за процентами. 
03.04.2023 р. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали Договір факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 р. за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики №75556139 від 07.05.2021 р.
Відповідно п.5.2. Договору встановлено, що перехід від Клієнта до Позивача/Фактора прав вимог за портфелем заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей, після чого Позивач/Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованості та набуває відповідних Прав Вимог. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей підтверджують факт переходу від Клієнта до Позивача/Фактора відповідних Прав Вимоги.
Відповідно до Реєстру боржників від 03.04.2023 року, який є додатком № 1 до договору факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року ТОВ «Фінансова компанія Управління активами» відступило ТОВ «Фінпромаркет» право вимоги заборгованості до боржників в тому числі до Відповідача ОСОБА_1 в сумі 16 940,00 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 940,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, який додано до позовної заяви вбачається, що заборгованість відповідача по договору позики № 75556139 від 07.05.2021 року розрахована позивачем за період з 07.05.2021 року по 19.11.2025 року та складає загальний розмір 16940,00 грн, з яких за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами в сумі 11940,00 грн.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що обидва договори факторингу та реєстр прав вимог № 2, реєстр боржників містять чітку інформацію щодо боржника, номеру та дати договору позики, укладеному між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 та суми заборгованості. Договори факторингу та реєстри прав вимог містять підписи сторін, є належними та допустимими доказами.
В силу ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст. 638 ЦК України).
Частиною 1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон), так згідно зі ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до Законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Таким чином, суд приходить до висновків, що між сторонами належним чином укладений Договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку) № 75556139 та додаткова угода до нього від 07.05.2021 року в електронній формі та у відповідності до вимог закону.
Відповідач ознайомлений зі змістом вказаного договору, погодився з його умовами та правилами, про що мається його підпис у вигляді одноразового ідентифікатора.
Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено Договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
З досліджених в судовому засіданні доказів по справі судом достовірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» правомірно набуло права вимоги за вказаним Договором, боржником за яким є відповідач ОСОБА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Всупереч умовам Договору позики ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. 
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
З урахуванням позиції відповідача, викладеної його представником у відзиві стосовно часткового визнання позовних вимог в частинні стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 грн, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за Договором позики № 75556139 та Додаткової угоди до Договору позики № 75556139 за основною сумою боргу в розмірі 5000,00 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Проте, суд не погоджується із визначеним розміром заборгованості стосовно стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 11940,00 грн. та вважає слушними доводи представника відповідача в цій частині з огляду на наступне. 
Згідно умов договору позики №75556139 від 07.05.2021 року (на умовах повернення позики в кінці строку позики), строк договору - 30 днів, дата надання позики - 07.05.2021 року, дата повернення позики (останній день) - 06.06.2021 року.
Таким чином, строк кредитування сплив 06 червня 2021 року.
З розрахунку суми заборгованості видно, що відсотки нараховувалися відповідачу включно до 04.09.2021 року, тобто поза межами строку кредитування.
Суд погоджується з доводами представника позивача, які викладені у відповіді на відзив в частині того, що Договір позики містить пункту 4.2., відповідно до якого позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі "Правила"), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі.
Дійсно, розділ 7 Правил надання грошових коштів у позику містить певні умови продовження строку користування позикою.
Крім того, як зазначено представником позивача у відповіді на відзив відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позику у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.
Згідно з п. 10 Договору позики Правила надання грошових коштів у позику є невід`ємною частиною договору.
Разом з цим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до матеріалів справи Правила надання грошових коштів у позику були надані при укладенні договору позичальнику, тобто відповідачу по справі та який ознайомився і погодився з ними, підписуючи договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема й щодо пролонгації договору.
Таким чином, додані до позовної заяви представником позивача Правила надання грошових коштів у позику, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою договору позики й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в договорі, який безпосередньо підписаний відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому правил приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації по кредиту.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 .
Тому, у позикодавця виникло право нарахування відсотків за Договором тільки у межах строку його дії - до 06 червня 2021 року.
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Окрім цього, за приписами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Нормою ч. 4 ст. 42 Конституції України визначено, що участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.
До того ж, як зауважував Конституційний Суд України у справі про захист прав споживачів кредитних послуг (Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011), межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг.
Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Отже, за приписом зазначеної статті нарахування процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Тобто, нарахування відсотків за користування позикою здійснюється виключно в межах строку кредитування, що передбачено, крім ст. 1048 ЦК України, і самим Договором.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018року у справі № 202/4494/16-ц).
З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 11940,00 грн. Проте з огляду на встановлений договором позики строк кредитування (30 днів) та розмір процентної ставки (1,99%) сума процентів за користування кредитом в межах строку кредитування становить 2985,00 грн. Тобто, відсотки в сумі 8955,00 грн. нараховані позивачем поза межами строку кредитування.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що підстави для нарахування та сплати відсотків за період з 07 червня 2021 року по 04 вересня 2021 року відсутні. Розрахувати відсотки необхідно в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 07 травня 2021 року по 06 червня 2021 року, розмір яких складає 2985,00 грн (5000 грн х 1,99%/100%=99,50 грн х 30 днів).
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками у розмірі 2985,00 грн., яку не оспорює відповідач та визнає в зазначеному розмірі.
Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3028,00 грн.
Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2422,40 грн. (3028 х 0,8), який сплачений позивачем.
Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 7985,00 грн.
Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 47,13 % (7985,00 грн. задоволені вимоги) / (16940,00 грн. заявлені позовні вимоги )*100).
З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1141,67 грн. (2422,40 грн. сплачений судовий збір * 47,13 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.
Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18).
В позовній заяві позивач вказує, що поніс витрати пов`язані з розглядом справи, а саме 4500 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до позовної заяви додано: договір про надання правничої допомоги №22-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року; Витяг з а Акту №3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06 жовтня 2025 року за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; Платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 579939276.1 від 15.10.2025 року; Ордер серії АХ №1287257 від 03 вересня 2025 року, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представником відповідача у відзиві не визнаються витрати на правову допомогу з огляду на те, що справа не є значною та не виникає у підприємства труднощів для залучення до цього позову адвоката, так як відповідач по справі визнав позов в межах суми основного боргу та відсотків нарахованих відповідачем в межах дії умов договору позики, а тому ОСОБА_1 вважає, що в сумі, яка підлягає стягненню з нього на понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500 грн. повинно бути відмовлено.
Проте, суд зазначає, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними Договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося Рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 211/3113/16-ц).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Дослідивши додані докази суд дійшов висновку, що відшкодування позивачу витрат на надання правничої допомоги в сумі 4500 грн. не відповідає критеріям розумності та співмірності.
Зважаючи на складність справи, а саме, предмет доказування у даній справі, відсутність необхідності збору доказів, складність застосування норм права, суд вважає, що розмір правничої допомоги, заявленої позивачем до відшкодування у розмірі 4500 грн. є значно завищеним.
В даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг наданих доказів є невеликим, враховуючи кількість боржників за договором факторингу даний позов для підготовки його до розгляду є однотипним, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. витрат на правничу допомогу, оскільки такий розмір є об`єктивним, справедливим та співмірним зі складністю справи та наданими адвокатом послугами.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 512, 514, 516-517, 525, 526, 527, 530, 610, 615, 629,1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 133, 141, 259, 263-268, 289 ЦПК України, ЗУ "Про захист прав споживачів",ЗУ "Про споживче кредитування" суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», юридична адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ 43311346, банківські реквізити: НОМЕР_3 відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку - 300528) суму заборгованості за Договором позики №75556139 в розмірі 7985,00 грн. (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять грн.), з яких:
-5 000,00 грн.(п`ять тисяч грн. 00 коп.) - сума заборгованості за основною сумою боргу; 
-2985,00 грн. (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять грн. 00 коп.) - сума заборгованості за відсотками. 
Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», юридична адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ 43311346, банківські реквізити: НОМЕР_3 відкритий в АТ «ОТП БАНК», код банку - 300528, судовий збір у розмірі 1141,67 грн. (одна тисяча сто сорок одна грн. 67 коп.) та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.).
В задоволені іншої частини позову - відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Повне судове рішення складено 14 квітня 2026 року.

Головуючий:
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області         О.В. Агеєва