Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 р. Справа № 597/352/26 

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Тренич А.Г.
за участю секретаря судового засідання Богдана В.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товстенської селищної ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.
Позивач просить встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої; визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Січ», розміром 1,88 умовних кадастрових гектарів, що посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0302020, який видано 14.03.1997 року та зареєстровано за реєстраційним номером 14344 на підставі розпорядження голови Заліщицької РДА від 17.01.1997 № 9 на ім`я ОСОБА_3 .
Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16.03.2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження із викликом сторін.
Представник позивача в судовому засіданні просить позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Відповідач не делегував свого представника в судове засідання, подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
В матеріалах справи відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем суперечить вимогам закону.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_4 постійно проживала з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої. 
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_4 постійно проживала з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої. 
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву відповідача, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №33, що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.08.2025 року. 
Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її дочка ОСОБА_4 , оскільки проживала на момент смерті з померлою в одному будинку, даний факт підтверджується довідкою Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області № 233 від 07.08.2025 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивача ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис №28, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.09.2005 року. 
За життя 07.09.2005 року ОСОБА_4 склала на користь ОСОБА_2 заповіт, посвідчений секретарем Товстенської селищної ради та зареєстрований в реєстрі за №113, яким заповіла останньому все своє майно, яке їй буде належати на день смерті.
Відповідно до акта про фактичне місце проживання без реєстрації на території Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 25.07.2025 року, ОСОБА_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1997 року разом з внуком ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_4 . 
Згідно довідки Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області за №233 від 07.08.2025 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 1997 року до дня смерті. На момент смерті разом із спадкодавцем проживали дочка ОСОБА_4 , внук ОСОБА_2 . 
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: право на земельну частку (пай) в селянській спілці «Січ», розміром 1,88 умовних кадастрових гектарів, яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0302020, який видано 14.03.1997 року та зареєстровано за реєстраційним номером 14344 на підставі розпорядження голови Заліщицької РДА від 17.01.1997 № 9, виданого на ім`я ОСОБА_3 .
Вказане підтверджується відповіддю Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2133-5616/2-25 від 24.12.2025 року.
Від встановлення юридичних фактів залежить виникнення майнового права позивача на нерухоме спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , як спадкоємця за заповітом.
Вирішуючи питання про встановлення даних фактів суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання правовстановлюючих документів в органах, що вчиняють нотаріальні дії.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що померла ОСОБА_3 є матір`ю померлої ОСОБА_4 , які постійно проживали в одному будинковолодінні на час відкриття спадщини померлої ОСОБА_3 .
Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
У відповідності до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийнятті, право на спадкування за законом почергово одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.
Заповіт є особистим розпорядженням і складається від імені однієї фізичної особи (ст. 1233 ЦК України).
Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. (ст. 1234 ЦК України).
Положеннями ч.3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі №265/6868/16-ц (провадження №61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19 зазначив, що звернення до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом допускається, якщо це в майбутньому порушує право власності на спадкове майно.
Отже, звернення до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування цілком відповідає законодавству.
Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка мала право на земельну частку (пай) у селянській спілці «Січ», що стверджується вищевказаними належними та допустимими доказами.
18 грудня 2025 року позивач звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори задля оформлення спадкових справ на майно після смерті ОСОБА_4 .
В.о. державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори Інна Дідик в листі №548/01-16 від 18.12.2025 року відмовила позивачу у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропонувала вирішити дане питання в судовому порядку.
Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року, громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.
Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Згідно з п.3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)» передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
Відповідно до ст.2 цього Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.
Спадщину після смерті ОСОБА_4 своєчасно прийняв, як спадкоємець по заповіту ОСОБА_2 , оскільки проживав з померлою разом на момент її смерті в одному будинковолодінні.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1225, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_2 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.
Встановити юридичний факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є матір`ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . 
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 з померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої. 
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 , право на земельну частку (пай) розміром 1,88 умовних кадастрових гектарів в селянській спілці «Січ», що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0302020, який видано 14.03.1997 року та зареєстровано за реєстраційним номером 14344 на підставі розпорядження голови Заліщицької РДА від 17.01.1997 № 9 на ім`я ОСОБА_3 .
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Відповідач: Товстенська селищна рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: смт.Товсте, вул.Українська, 84, Чортківський район, Тернопільська область, код ЄДРПОУ 02045722.
Повний текст судового рішення складено 16.04.2026 року.
Суддя А.Г. ТРЕНИЧ