Справа № 215/7894/25
3/215/23/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, місце проживання: АДРЕСА_1 , 
за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
17.09.2025 о 14 год. 11 хв., по вул. Обсерваторна, 5, в Тернівському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda CХ-9, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alkotest Drager та медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зафіксовано на відеореєстратор VB – 400, 477427, 475083.
Крім того, 17 вересня 2025 року о 14 годині 11 хвилин по вулиці Обсерваторній, буд. 5, у Тернівському районі міста Кривого Рогу, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mazda CX-9, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху був неуважним, не стежив належним чином за дорожньою обстановкою та не відреагував на її зміну, не обрав безпечної швидкості руху, яка б забезпечувала постійний контроль за транспортним засобом, та не вжив заходів щодо зменшення швидкості при виникненні небезпеки для руху. У результаті водій не впорався з керуванням, допустив наїзд на дерево з подальшим перекиданням транспортного засобу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3.б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Подію зафіксовано технічними засобами відеореєстрації: відеореєстратор VB-400, 477427, 475083.
08.10.2025 справу було відкладено на 05.11.2025 у зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 про надання можливості скористатися юридичною допомогою.
05.11.2025 справу було відкладено на 03.12.2025 у зв`язку з клопотанням захисника – адвоката Малиці Ю.М..
03.12.2025 справу було відкладено на 14.01.2026 у зв`язку з відсутністю електропостачання у суді.
14.01.2026 справу було відкладено на 09.02.2026 у зв`язку з клопотанням захисника – адвоката Малиці Ю.М..
09.02.2026 справу було відкладено на 27.02.2025 у зв`язку з клопотанням захисника – адвоката Малиці Ю.М..
27 лютого 2026 року Остапенко О.І. до суду не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення з поважних причин не подав, хоча про час та дату судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення SMS-повідомлення та під розписку.
27 лютого 2026 року захисник — адвокат Малиця Ю.М. — подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а також просив закрити провадження за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Разом із тим суд зазначає, що до поданого клопотання не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту тимчасової непрацездатності адвоката Малиці Ю.М., зокрема листка непрацездатності або інших медичних документів, які б об`єктивно свідчили про неможливість його участі у судовому засіданні, призначеному на 27 лютого 2026 року. Саме по собі посилання на перебування на лікарняному без документального підтвердження не може визнаватися поважною причиною неявки.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 та його захисник — адвокат Малиця Ю.М. протягом тривалого часу неодноразово не з`являлися у судові засідання, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. У зв`язку з поданими ними клопотаннями суд неодноразово відкладав розгляд справи про адміністративне правопорушення, надаючи стороні захисту можливість реалізувати право на участь у судовому розгляді.
З урахуванням принципу розумності строків розгляду справи, недопустимості зловживання процесуальними правами та необхідності забезпечення своєчасного здійснення правосуддя, суд дійшов висновку, що підстав для подальшого відкладення розгляду справи немає. 
Зазначені дії ОСОБА_1 та його захисника суд розцінює як такі, що спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи з метою спливу строків накладення адміністративного стягнення та, як наслідок, уникнення адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені частиною першою статті 130 та статтею 124 КУпАП.
Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватися правовою допомогою захисника та вільно обирати його. У зв`язку з систематичними неявками захисника Остапенко О.І. має право на заміну захисника або відмову від його участі та можливість розгляду справи за відсутності захисника.
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення, а за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 цього Кодексу, — протягом трьох місяців з дня його вчинення. Правопорушення було вчинено 17 вересня 2025 року.
Таким чином, враховуючи, що правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП не входять до переліку справ, визначених ч. 2 ст. 268 КУпАП, розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд, враховуючи неодноразові неявки ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Малиці Ю.М. у судові засідання, керуючись ст. 268 КУпАП, дійшов висновку, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаними статтями, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.
Частинами 1, 2, 3 статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно із п. 2 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 3 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоров`я.
Згідно з п. 6 Розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
При цьому згідно із п. 8 Розділу 1 Інструкції в разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Враховуючи те, що справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 №215/7894/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та №215/7895/25 за ст. 124 КУпАП розглядаються одночасно, вважаю за необхідне об`єднати дані справи в одне провадження та присвоїти №215/7894/25. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.
У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП у розумінні ст. 251 КУпАП, окрім протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №456632 від 17.09.2025 та серії ЕПР1 №456705 від 17.09.2025, підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: рапортом (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.5,33,34); направленням на огляд водія (а.с.6); актом огляду від 17.09.2025 (а.с. 7); роз`ясненням про відсторонення від права керування транспортним засобом (а.с. 9), довідкою, згідно з якою повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня (а.с.10,37); карткою обліку адміністративного правопорушення (а.с.11,38); схемою місця ДТП (а.с.35), фототаблицею (а.с.36), відеозаписом, на якому зафіксовано: процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення; роз`яснення прав ОСОБА_1 та ознайомлення останнього з вищевказаним протоколом (а.с. 8). 
Зазначені докази є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності підтверджують факти порушень водієм ОСОБА_1 : положень п. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України оскільки він, керуючи автомобілем Mazda CX-9, державний номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не обрав безпечної швидкості руху та не вжив заходів щодо зменшення швидкості при виникненні небезпеки, унаслідок чого не впорався з керуванням і допустив наїзд на дерево з подальшим перекиданням транспортного засобу; положень п. 2.5 ПДР України - відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`ягніння.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій — особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Згідно з довідкою ст. інспектора відділення адміністративної практики ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами (а.с. 10,37), тому він підлягає адміністративній відповідальності як водій, який керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вбачає у діях правопорушника ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`ягніння та склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.
Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій-восьмій цієї статті.
Як вбачається зі змісту протоколу, днем вчинення правопорушення є 17.09.2025. Таким чином, строк накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП на ОСОБА_1 закінчився 17.12.2025.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що строк притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закінчився, суд вважає, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення стягнення, враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважаю необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. у дохід держави.
Керуючись статтями 33, 34, 36, 40-1, 124, 130, 268, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (Отримувач коштів: ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/Р отримувача (IBAN): UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 605 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, одержувач коштів (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ