КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року справа №320/12025/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач) про визнання протиправною відмови відповідача від 31.01.2024р. №1601/41/4/03-2024 щодо не зарахування позивачу до стажу служби в поліції службу у ДФСУ з 13.10.2015р. по 07.06.2017р. (1 рік 7 місяців 25 днів), та відповідно, зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби в поліції наведений період.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Відповідач скористався правом подання відзиву, в якому представник відповідача звернув увагу на те, що відповідно до преамбули, прийнятої Кабінетом Міністрів України 17.07.1992р. Постанови № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (надалі, також - Постанова №393), остання прийнята відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» і Постанови Верховної Ради про порядок введення в дію цього Закону. Зазначена Постанова №393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». У той же час, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи статті 78 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015р. №580-VIII, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. Враховуючи, що у такому переліку відсутня податкова міліція, то відповідно період служби позивача в податковій міліції не може бути зарахований до стажу служби в поліції. У зв`язку з викладеним, просив в задоволенні позову відмовити.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій вказав на помилковість доводів представника відповідача, викладених у відзиві на позов. Зокрема, проаналізувавши норми законодавства, зазначив, що оскільки служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, вона повинна зараховуватись до стажу служби в поліції на підставі пункту 3 частини 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію». Позивач переконаний, що доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства. Просив задовольнити позов в повному обсязі.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
З 20.11.2013 по 13.10.2015 ОСОБА_1 (позивач) проходив службу в Головному управлінні МВС України в місті Києві на посаді старшого інспектора патрульної служби взводу № 1 батальйону патрульної служби Шевченківського районного управління. У період з 13.10.2015 по 07.06.2017 (1 рік 7 місяців 25 днів) ОСОБА_1 проходив службу в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу оперативного реагування міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
На підставі наказу начальника ДПІ від 12.06.2017 ОСОБА_1 прийнятий на службу в поліцію та перебуває на посаді Інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 4 полку № 1 (з обслуговуванням правого берега) управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції.
26.12.2023 позивач ознайомився з відповіддю Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, яку надано на адвокатський запит адвоката Грабинського А.В. Зі змісту зазначеної відповіді встановлено, що позивачу до стажу служби в Національній поліції не зараховано вислугу років ГУ МВС України та ДФС України.
3 огляду на зазначене, 26.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до ДПП з рапортом щодо зарахування до стажу служби в поліції періоди служби в:
- Головному управлінні МВС України в місті Києві з 20.11.2013 по 13.10.2015 на посаді старшого інспектора патрульної служби взводу № 1 батальйону патрульної служби Шевченківського районного управління;
- Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби з 13.10.2015 по 07.06.2017 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу оперативного реагування міжрегіонального оперативного управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.
28.02.2024 ОСОБА_1 від адвоката Грабинського А.В. стало відомо, що листом від 31.01.2024 відповідач відмовив у зарахуванні до стажу служби в поліції вислугу років у Державній фіскальній службі України. Підставою такої відмови, відповідач навів ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», якою визначено вичерпний перелік видів служби та посад, які зараховуються до стажу служби в поліції, де не передбачено, що до стажу служби в поліції зараховується служба в ДФС України та рішення Верховного Суду від 31.03.2020 по справі № 520/2067/19.
Крім того, проінформовано, що стаж служби в органах внутрішніх справ зараховано до стажу служби в поліції.
Позивач вважає відмову у зарахуванні позивачу стажу служби в ДФС Україні до служби в поліції незаконною, з огляду на те, що служба в податковій міліції має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, оскільки здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, при вирішенні даної справи, керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (надалі, також - Закон №580-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2 Закону №580-VIII).
За приписами частин 1 та 2 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до частини 1 статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 12 липня 2018 року №2509-VIII); 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР (частина 2 статті 78 Закону №580-VIII).
У частині 4 статті 78 Закону №580-VIII зазначено, що порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Приписами підпунктів 3-6 пункту 7 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк: прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону; привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити перегляд і приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом; забезпечити прийняття міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що випливають із цього Закону.
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 №900-VIII, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, пункт 15 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIII доповнено абзацами другим і третім такого змісту: за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
Відповідно до статті 19 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 №509-XII (надалі, також - Закон №509-XII, чинний у спірний період, у відповідній редакції) податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Завданнями податкової міліції є: запобігання злочинам та іншим правопорушенням у сфері оподаткування, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук платників, які ухиляються від сплати податків, інших платежів; запобігання, виявлення та припинення корупційних правопорушень в органах державної податкової служби; забезпечення безпеки діяльності працівників органів державної податкової служби, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.
У статті 21 Закону №509-XII, яка визначала повноваження податкової міліції, зазначено, що податкова міліція відповідно до покладених на неї завдань: приймає і реєструє заяви, повідомлення та іншу інформацію про злочини і правопорушення, віднесені до її компетенції, здійснює в установленому порядку їх перевірку і приймає щодо них передбачені законом рішення; здійснює відповідно до закону оперативно-розшукову діяльність, досудову підготовку матеріалів за протокольною формою, а також проводить дізнання та досудове (попереднє) слідство в межах своєї компетенції, вживає заходів до відшкодування заподіяних державі збитків; виявляє причини і умови, що сприяли вчиненню злочинів та інших правопорушень у сфері оподаткування, вживає заходів до їх усунення; забезпечує безпеку діяльності органів державної податкової служби та їх працівників, а також захист працівників від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням ними службових обов`язків; запобігає, виявляє, припиняє корупційні правопорушення працівників органів державної податкової служби; складає протокол про вчинення корупційного правопорушення відповідно до закону; збирає, аналізує, узагальнює інформацію щодо порушень податкового законодавства, прогнозує тенденції розвитку негативних процесів кримінального характеру, пов`язаних з оподаткуванням (частина перша).
За приписами частини 1 статті 24 Закону №509-XII особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.
Згідно зі статтею 26 Закону №509-XII держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
За приписами пункту 348.1 статті 348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.
Завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; запобігання і протидія корупції у контролюючих органах та виявлення її фактів; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків (пункт 348.2 статті 348 ПК України).
Згідно із пунктом 353.1 статті 353 ПК України особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.
Відповідно до пункту 356.1 статті 356 ПК України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Предметом спору у цій справі є незарахування стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції.
Як установлено судом, позивач у спірний період проходив службу в органах податкової міліції, йому було присвоєне спеціальне звання начальницького складу податкової міліції - старший лейтенант податкової міліції.
За приписами пункту 3 частини 2 статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Як з`ясовано судом вище, з аналізу статей 353, 356 ПК України визначено, що особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ; на них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".
Те, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ також передбачалось приписами частини 1 статті 24 Закону №509-XII.
Аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року в справі №826/16143/18, у якій склалися подібні правовідносини, дійшов висновків про те, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції. Верховний Суд погодився із висновком судів попередніх інстанцій щодо тотожності правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в органах податкової міліції, вказавши, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.
Чинним на час проходження позивачем служби в податковій міліції та виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в податковій міліції, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а відповідно до пункту 3 частини 2 статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 13.08.2021 у справі №440/1564/20.
Оскільки предметом спору у цій справі є зарахування стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції, визначаючи наявність чи відсутність права на таке зарахування необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.
Посилання представника відповідача у відзиві на позов на постанови Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 520/2067/19 є необґрунтованим, оскільки предметом спору в таких справах було врахування до стажу служби в поліції часу навчання особи у вищому навчальному закладі. Отже, правовідносини у справі, що розглядається та у справі №520/2067/19 не є подібними.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачеві у зарахуванні до стажу служби в поліції вислуги років в податковій міліції у спірний період роботи відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» та зобов`язання зарахувати позивачу таку вислугу до стажу служби в поліції.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачу вислугу років в податковій міліції до стажу служби в поліції у конкретно визначеному позивачем календарному обчисленні - 1 рік 7 місяців 25 днів згідно з послужним списком, суд зазначає таке.
Так, відмовляючи позивачу листом, відповідач заперечив вцілому право позивача на зарахування до стажу служби в поліції стаж служби в податковій міліції. Відповідач не навів жодного заперечення стосовно конкретного розміру стажу позивача у вказаний період. Відповідач констатував відсутність законних підстав для такого зарахування. Також таких заперечень, щодо розміру стажу позивача в податковій міліції, не містить і поданий відповідачем відзив на позовну заяву.
Доказів порушення прав позивача у цій частині позовних вимог (зарахування до стажу служби в поліції в неправильному календарному обчисленні вислуги років в податковій міліції) матеріали справи не містять.
Окрім цього, повноваження щодо обчислення стажу служби покладено на відповідача, який на час розгляду цієї справи не здійснював таке обчислення, заперечуючи в цілому право позивача на зарахування позивачу до стажу служби у поліції стажу служби у податковій міліції у спірний період.
Відтак спір з приводу визначення конкретного розміру стажу позивача за вказаний період між сторонами відсутній, а відповідні вимоги є передчасними та такими, що звернені на майбутнє, тому не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин 1 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Наявною в матеріалах справи квитанцією про сплату від 29.02.2024 підтверджується сплата позивачем судового збору за звернення до суду із цим позовом у розмірі 1 211,20 грн (а.с.1).
Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача частина сплаченої ним суми судового збору у розмірі 1000,00 грн, що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м Київ, вул. Федора Ернста, 3; код ЄДРПОУ 40108646) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м Київ, вул. Федора Ернста, 3; код ЄДРПОУ 40108646) щодо відмови ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) у зарахуванні до його стажу служби в поліції періоду роботи у Державній фіскальній службі України з 13.10.2015р. по 07.06.2017р. відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію».
3. Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м Київ, вул. Федора Ернста, 3; код ЄДРПОУ 40108646) зарахувати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до його стажу служби у поліції періоду роботи у Державній фіскальній службі України з 13.10.2015р. по 07.06.2017р. відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію»
4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м Київ, вул. Федора Ернста, 3; код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.