Справа № 127/3358/26
Провадження № 2-о/127/68/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Білозерської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області в порядку окремого провадження надійшла заява  ОСОБА_1 -Діонізіївни, за участі заінтересованої особи: Білозерської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 -Діонізіївні на підставі свідоцтва про право власності на квартиру виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Білозерської міської ради № 36 від 27 березня 2002 року на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . При видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому були допущена помилка, яка перешкоджає заявниці володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру по батькові заявниці записано, як « ОСОБА_2 » не збігається із записом її по батькові в свідоцтві про народження де по батькові зазначене, як « ОСОБА_3 ». Внаслідок такої помилки, в заявниці виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує мою особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на її ім`я. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2026 заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі. 
У судове засідання учасники справи не з`явилися.
Заявник  ОСОБА_1 -Діонізіївнаподала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність. 
Представник заінтересованої особи подав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність заінтересованої особи. Щодо задоволення заяви не заперечують, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , прізвище, ім`я та по батькові заявника зазначено — ОСОБА_1 - ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.01.1966 прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено – ОСОБА_5 - ОСОБА_4 .
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільно стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00030634385, сформованого 06.05.2021, вбачається що ОСОБА_5 - ОСОБА_4 02.11.1983 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 26.07.1987 ОСОБА_8 - ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , та змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».
Виконавчим комітетом Білозерської міської ради 29.05.2002 видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 . Відповідно до свідоцтва квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 .
Білозерська міська військова адміністрації Покровського району Донецької області надала відповідь №02-04/224 від 28.01.2026 на заяву ОСОБА_1 -Діонізіївни про внесення змін до Свідоцтва про право власності від 29.05.2002 на квартиру. Зазначила, що Білозерська міська рада не має повноважень внести зміни в цей документ, та порадила звернутись до суду.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.
У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.
Встановлення цього факту, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй в подальшому розпоряджатись належним їй майном.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованою особою не спростовано доводи, викладені у заяві.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Наявність помилок по батькові заявника не може обмежувати останню в реалізації її прав.
Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.
Керуючись ст.ст. 89, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 -Діонізіївні, РНОКПП НОМЕР_4 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 29 травня 2002 року виданого на ім`я ОСОБА_11 .
Судові витрати залишити за заявником.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України: 
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;
заінтересована особа: Білозерська міська рада, код ЄДРПОУ 36297559, адреса: вул. Первія Олександра імені, буд. 4, м. Білозерське, Покровський район, Донецька область.
Повний текст рішення складено 24.03.2026.

Суддя         О.О. Жмудь