Справа №751/8024/25
Провадження №3/751/280/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О. 
за участю секретаря Соколовського В.В.

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В с т а н о в и в :
11.09.2025 о 22 год 53 хв, в м. Чернігів, просп. Перемоги, 50, ОСОБА_1 керував легким персональним електричним транспортним засобом, який оснащений та приводиться в рух виключно електричним тяговим двигуном – електросамокатом Jet, без н.з., в стані алкогольного сп`яніння. За згодою ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер ARLM-0398», проба позитивна, з результатом не погодився. У подальшому, за згодою ОСОБА_1 , огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі лікарем-наркологом, результат огляду – алкогольне сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Чернігівська обласна психо-неврологічна лікарня» Чернігівської обласної ради №1253 від 11.09.2025.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а. ПДР – керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За даним фактом стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 №451069 від 11.09.2025.
ОСОБА_1 у судовому засіданні з протоколом не погодився та зазначив, що, незважаючи на результати огляду працівниками поліції за допомогою приладу «Драгер», коли результат становив 0,4 проміле, під час проведення огляду в медичному закладі лікарем-наркологом у нього було встановлено наявність рівня алкоголю у кількості 0,24 проміле.
Також ОСОБА_1 зазначив, що всупереч вимогам закону в нього не відбиралися біологічні зразки (кров, сеча) для тестування. Зазначив, що в ході огляду в лікаря-нарколога в нього було виявлено показник 0,24 проміле, що суперечить результату огляду за допомогою приладу Драгер на місці (0,4 проміле) і свідчить про некоректність результатів огляду. 
Заслухавши особу, щодо якої складено адміністративний протокол, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно із частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008), при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КУпАП, п. 1.10 ПДР.
Надалі до ст. 121 КУпАП неодноразово вносились зміни та наразі поняття «транспортні засоби» визначено у ч. 12 ст. 121 КУпАП, згідно з якою під транспортними засобами слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Пункт 1 статті 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» визначає, що електричний колісний транспортний засіб – це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно із п. 10.1. Правил дорожнього руху транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Таким чином, особи, що керують, такими транспортними засобами як електросамокати, електроскутери, електровелосипеди, гіроскутери, є водіями і зобов`язані дотримуватися Правил дорожнього руху.
Однак, при цьому, норма ст.130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.
Здійснюючи аналіз терміну «транспортний засіб» для цілей статті 130 КУпАП суд враховує також і цільовий (телеологічний) спосіб тлумачення норм права, за яким головною метою правозастосування є виявлення цілей прийняття правової норми у співвідношенні з нею граматичної і логічної суті формулювань законодавця, що містяться в текстах нормативно-правових приписів. Метою статті 130 КУпАП є забезпечення безпеки дорожнього руху від тих ризиків, які породжує керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння. При цьому, такі підвищені ризики не завжди перебувають у причинно-наслідковому зв`язку саме із потужністю двигуна (електродвигуна) транспортного засобу. Підтвердженням цьому висновку є, зокрема, правова позиція Верховного Суду, висловлена в у постанові від 15.03.2023 у справі №127/5920/22, згідно із якою використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 Цивільного кодексу, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має. 
Як вбачається із відеозапису до адміністративного протоколу, ОСОБА_1 рухався у смузі руху колісних транспортних засобів використовуючи при цьому електросамокат, а отже, являвся учасником дорожнього руху. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №451069 від 11.09.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою з приладу «Драгер ARLM-0398»; висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.09.2025; відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №451069; рапортом поліцейського взводу №2 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП.
З дослідженого відеозапису вбачається, що 11.09.2025 ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокат та був зупинений працівниками поліції (запис відео о 22:53). У подальшому, під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано, у встановленому законом порядку, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою пристрою «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився (запис відео о 22:57). Результат огляду становив 0,40 проміле. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився і йому було запропоновано проїхати до медичного закладу для огляду в лікаря, на що останній погодився (запис відео о 23:02). У подальшому, під час огляду в медичному закладі ОСОБА_1 , було встановлено результат 0,24 проміле (запис відео о 23:27).
Стосовно посилання ОСОБА_1 щодо різних результатів огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що, відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, перший огляд за допомогою приладу «Драгер» проводився о 23 год 00 хв, в той час як, другий огляд, в медичному закладі, із застосуванням аналогічного електронного приладу, було проведено о 23 год 27 хв, тобто через значний проміжок часу.
Також судом не було встановлено невідповідності дій поліцейських та медичних працівників вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на порушення обов`язку проведення відбору біологічних зразків, із наступних підстав. 
Відповідно до пункту 2 Інструкції 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Тематичне вдосконалення обов`язково включає в себе опрацювання методики відбору зразків, їх консервування, маркування, упаковки, зберігання та транспортування до лабораторії, а також документальне оформлення всіх цих процедур.
Пунктом 6 зазначеної Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Отже, обов`язковим проведення лабораторних досліджень біологічних зразків є саме у випадку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння. Визначення стану алкогольного сп`яніння допускається із застосуванням спеціальних технічних засобів. 
Отже, посилання на порушення вимог нормативних актів шляхом не проведення лабораторного дослідження біологічних зразків є помилковим. 
За вказаних обставин суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає. 
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, ч. 1 ст. 130, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 

постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA528999980313070149000025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача – Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
Згідно зі ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова. 
Повний текст постанови суду складено 20.03.2026.

Суддя: А.О. Діденко