Справа №569/24451/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (надалі - позивач) звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 12 листопада 2025 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку.
Позовну заяву мотивує тим, що вона з 16 вересня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року по справі №569/16692/21 шлюб між ними було розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду 13 серпня 2021 року і до досягнення сином повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_2 їх спільному сину ОСОБА_5 виповнилося 18 років.
01 вересня 2025 року він вступив у ВСП «Рівненський технічний фаховий коледж НУВГП», заклад фахової передвищої освіти, за освітньо-професійним ступенем фаховий молодший бакалавр за спеціальністю G7 «Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка» на базі ОКР. Форма навчання: денна, бюджетне фінансування. Навчання він має закінчити 30 червня 2027 року. 
У зв`язку з цим, він не має можливості самостійно влаштуватись на роботу з метою отримання доходу, окрім того, не закінчивши навчального закладу, немає потрібного обсягу професійних знань та навичок для працевлаштування.
Вона оплачує кошти на проїзд до місця навчання, забезпечує сина продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, канцелярським приладдям. Фактично він перебуває на її повному утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати належну матеріальну допомогу, хоча є здоровий, працездатний та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається.
16 січня 2026 року представник відповідача ОСОБА_3 подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову.
У відзиві вказала, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року у справі №569/16692/21 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 13 серпня 2021 року і до досягнення сином повноліття. 14 грудня 2021 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №569/16692/21 від 07 грудня 2021 року про стягнення з відповідача аліментів. 
Проте, в 2022 році у ОСОБА_2 було діагностовано тяжке хронічне прогресуюче захворювання - нецукровий діабет (важка форма). Ця хвороба характеризується розвитком серйозних ускладнень, що потребують дорогого лікування та є однією з основних причин передчасної смертності. Це дуже рідкісне захворювання, тому остаточному його діагностуванню передували місяці дороговартісних обстежень. Що в свою чергу позбавило ОСОБА_2 можливості працювати та відповідно сплачувати аліменти, в результаті чого утворилась заборгованість, яка погашається по даний час.
03 лютого 2023 року відповідачу встановлено ІІІ групу інвалідності. З того часу він змушений систематично обстежуватись у медичних закладах та постійно отримувати дороговартісне лікування. Останнім часом стан здоров`я ОСОБА_2 значно погіршився і він фактично позбавлений фізичної можливості стабільно працювати на роботі та отримувати дохід.
На даний час у відповідача відсутня можливість надавати сину допомогу, адже, в зв`язку з інвалідністю та погіршенням стану здоров`я він позбавлений можливості працювати, і єдиним його доходом є пенсія у зв`язку з інвалідністю та соціальні виплати, розмір яких не перевищує прожитковий мінімум. Зважаючи на викладене, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. 
21 січня 2026 року представником позивача ОСОБА_1 подані додаткові пояснення, в яких вона вказує, що відповідачу встановлено третю групу інвалідності, що не перешкоджає йому працювати за обраним фахом. 
Також, спільний син сторін ОСОБА_5 має захворювання очей та потребує систематичного лікування. За станом здоров`я йому рекомендується постійне використання окулярів та апаратне лікування. Під час проходження курсу апаратного лікування позивач забезпечує його власними коштами. Періодичну заміну окулярів для сина позивач також оплачує самостійно. Відповідач участі у лікуванні спільного сина не приймає, станом здоров`я не цікавиться.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала з підстав у ньому наведених. 
Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. У судовому засіданні відповідач вказав, що спілкується з сином, періодично йому допомагає коштами, коли має можливість, але заперечує, щоб аліменти була встановлені на постійній основі.
Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 20 вересня 2006 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 досягнув повноліття.
ОСОБА_5 навчається в ВСП «Рівненський технічний фаховий коледж НУВГП», заклад фахової передвищої освіти, за освітньо-професійним ступенем фаховий молодший бакалавр за спеціальністю G7 «Автоматизація, комп`ютерно-інтегровані технології та робототехніка» з 01 вересня 2025 року по 30 червня 2027 року на базі ОКР, форма навчання денна, бюджетне фінансування, що підтверджується Довідкою №7421-М від 10 вересня 2025 року.
Згідно Довідки про доходи ОСОБА_5 за період з 01 вересня 2025 року по 31 жовтня 2025 року доходів не отримував.
Згідно Довідки від 21 січня 2026 року ОСОБА_5 встановлено діагноз: змішаний астигматизмом обох очей, амбліопія лівого ока, розбіжна косина лівого ока. За станом здоров`я йому рекомендується постійне використання окулярів та апаратне лікування.
Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №483978 ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності з 27 січня 2023 року до лютого 2024 року, за висновком про умови та характер праці він може працювати за обраним фахом.
Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №287310 ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності з 16 січня 2024 року до лютого 2025 року, за висновком про умови та характер праці йому протипоказана важка фізична праця, значне психоемоційне навантаження. 
Згідно Медичної карти амбулаторного хворого №1894, медичних направлень, заключень лікарів, консультативних висновків, медичних довідок, епікризів ОСОБА_2 встановлено діагноз: нецукровий діабет, важка форма, стан субкомпенсації, вторинний гіпотиреоз, дисметаболічна кардіоміопатія, артеріальна гіпертензія 2 ст, багатовузловий (ендемічний) зоб, еутиреоз, тривожно-депресивний розлад, серцева недостатність, гіпертензивна хвороба серця, дисциркуляторна енцефалопатія І-ІІ ступеня змішаного генезу з цефалічним і кохлео-вестибулярним синдромами, вегето-судинною дисфункцією, астенічним синдромом, гіпертонічна хвороба 2 ст., помірна за рівнем АТ, дуже високий ризик судинних ускладнень, СН 1 із збереженою систолічною функцією лівого шлуночка ФК 2, фонова ретинопатія та ретинальні судинні зміни, гіперметропія слабкого ступеню, ангіопатія сітківки, змішаний астигматиз, пресбіопія, початкова стареча катаракта, міопія.
Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_2 у АТ КБ «ПриватБанк» за період з 13 березня 2023 року по 16 жовтня 2025 року він отримав соціальні виплати та пенсію в загальному розмірі 53 272 грн 69 коп.
Згідно Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 04 грудня 2025 року за період з січня 2022 року по жовтень 2025 року ОСОБА_2 отримав дохід в загальному розмірі 15 848 грн 93 коп.
Згідно Довідки №202512030126087 від 03 грудня 2025 року, виданої Рівненським обласним центром зайнятості, ОСОБА_2 був зареєстрований як безробітний у Рівненській філії Рівненського обласного центру зайнятості з 10 квітня 2024 року по 07 листопада 2025 року, доходів за вказаний період він не отримував. 
Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України (надалі – СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. 
Частиною третьою статті 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до частин першої та другої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.
Відтак, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 досягнув повноліття, продовжує навчання та потребує в зв`язку з цим матеріальної допомоги, відтак суд доходить висновку, що відповідач, який є батьком ОСОБА_5 , зобов`язаний надавати сину таку допомогу до завершення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років та може її надавати. 
Доказів відсутності у батька можливості надавати таку допомогу судом не встановлено. Зокрема, відповідач є працездатною особою, і хоча має ряд захворювань, однак він може працювати за обраним фахом, йому протипоказана лише важка фізична праця, доказів неможливості працевлаштуватися ним не подано. Крім того, відповідач в судовому засіданні пояснив, що періодично допомагає сину коштами, коли має таку можливість. 
Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, стан здоров`я ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а саме наявність відомостей про захворювання, як сина, так і батька, потреби сина, який навчається на денній, бюджетній формі навчання, що позбавляє його можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, та обумовлює необхідність здійснення додаткових витрат у зв`язку з здобуттям освіти, при цьому враховує, що ОСОБА_5 навчається за бюджетні кошти та навчається у м. Рівне, відповідно не потребує коштів на оплату гуртожитку, також враховує матеріальне становище відповідача, та відсутність даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб. 
Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім. 
Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову частково. 
На підставі частини першої статті 191 та статті 201 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити з дня пред`явлення позову, тобто з 12 листопада 2025 року.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. 182, 191, 198-201 СК України, ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 12 листопада 2025 року і до закінчення ОСОБА_5 навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 26 лютого 2026 року. 

Суддя О.О. Першко