ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"14" квітня 2026 р. Cправа № 902/307/26  
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Андрущенко Г.В.,
за участю представників
прокурора - Ярмощук Віталій Павлович, посвідчення №077237 (в залі суду)
позивача - не з`явився
відповідача - не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи
за позовом: Керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області (вул. Волонтерів, 15а, м. Гайсин, Вінницька область, 23700), в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради (вул. Соборна, буд. 70, м. Вінниця, 21050)
до: Ольгопільської сільської ради (вул. Центральна, буд. 131, с. Ольгопіль, Гайсинський район, Вінницька область, 24830)
про: скасування державної реєстрації земельної ділянки та її витребування
В С Т А Н О В И В :
До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Вінницької обласної ради до Ольгопільської сільської ради про:
- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права комунальної власності Ольгопільської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756, площею 10,6390 га, припинивши право комунальної власності Ольгопільської сільської ради на цю земельну ділянку;
- скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 площею 10,6390 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості щодо земельної ділянки з Державного земельного кадастру;
- витребування в Ольгопільської сільської ради на користь Вінницької обласної ради, земельної ділянки в межах та координатах 6 виділу 45 кварталу Чечельницької дільниціДочірнього підприємства "Бершадський райагроліс" ВОКСЛП "Віноблагроліс", який відповідає межам та координатам частини земельної ділянки під номером 11, визначених державним актом на право постійного користування землею серії І-ВН № 000353 для ведення лісового господарства, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 38.
Ухвалою суду від 19.03.2026 відкрито провадження у справі №902/307/26 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.04.2026.
27.03.2026 до суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення (б/н від 27.03.2026) (вх.канц. №01-30/3067/26),в яких останній просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
09.04.2026 від представника відповідача до суду надійшла заява (б/н від 09.04.2026) (вх.канц. № 01-30/3468/26), в якій останній зазначає про визнання позову та просить суд здійснити розподіл судових витрат з урахуванням вимог ч. 1ст. 130 ГПК України.
Також, у заяві останній просить суд провести судове засідання за його відсутності.
14.04.2026 до суду від прокурора надійшла заява (б/н від 14.04.2026) (вх.канц. №01-30/3592/26), за змістом якої останній просить суд з урахуванням визнання позовних вимог задовольнити позов та повернути 50% сплаченого судового збору.
В судовому засіданні 14.04.2026 прийняв участь прокурор. Представники позивача та відповідача правом участі в судовому засіданні не скористалися. 
При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи наявна заява представника відповідача про проведення судового засідання за його відсутності.
Розглянувши у підготовчому засіданні, заяву відповідача (б/н від 09.04.2026) (вх.канц. № 01-30/3468/26), господарський суд дійшов наступних висновків.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 191 цього Кодексу.
Згідно з ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Оскільки заяву про визнання позову в порядку ст. 46 ГПК України підписано представником Ольгопільської сільської ради Гарником Анатолієм Вікторовичем, право якого на вчинення відповідної процесуальної дії не обмежено за випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, таке визнання відповідає фактичним обставинам справи з урахуванням наявних доказів, не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, тому визнання позову підлягає прийняттю господарським судом.
Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні.
Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Дослідивши матеріали справи суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.
В судовому засіданні 14.04.2026 в зв`язку з неявкою учасників справи на проголошення вступної та резолютивної частини рішення остання долучена до матеріалів справи без проголошення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Рішенням 16 сесії 3 скликання Вінницької обласної Ради № 252 від 15.09.2000 "Про передачу земель лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Віноблкомунліс" та відповідним структурам" на виконання рішення 15 сесії 3 скликання Вінницької обласної Ради від 06.07.2000 "Про передачу земель лісового фонду" вирішено передати землі лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств за межами населених пунктів обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Віноблкомунліс" та відповідним районним комунальним спеціалізованим лісогосподарським структурам в обсягах, що рахуються в земельно-обліковій документації згідно з додатком. Відповідно до додатку до рішення вбачається, що на території Чечельницького району райкомунлісу передано всього 3606,4 га лісових земель.
Рішенням 14 сесії 3 скликання Стратіївської сільської ради від 17.10.2000 "Про передачу земель лісового фонду колишнього сільгосппідприємства "Стратіївське" комунальним спеціалізованим лісогосподарським підприємствам", вирішено припинити право постійного користування землями лісового фонду колишнього КСП "Стратіївське" за межами населеного пункту Стратіївка і передати їх в обсязі згідно з земельно-обліковими документами площею 313 га районному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству, співзасновником якого є Чечельницька районна рада та "Віноблкомунліс".
Рішенням Вінницької обласної Ради від 12.10.2001 № 463 Вінницьке обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Віноблкомунліс" перейменоване у Вінницьке обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Віноблагроліс".
Розпорядженням Чечельницької районної державної адміністрації від 26.12.2003 № 305 "Про затвердження технічної документації по виготовленню державних актів на право постійного користування землею "Віноблагроліс" на території Чечельницького району" затверджено технічну документацію по виготовленню державних актів на право постійного користування землею Вінницькому спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Віноблагроліс" та видано державні акти на право постійного користування землею в межах територій органів місцевого самоврядування згідно з додатком.
Згідно з додатком до вказаного розпорядження - Експлікація земель, що передаються у постійне користування Вінницькому обласному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Віноблагроліс" на території Чечельницького району, вбачається, що на території Стратіївської сільської ради таких земель розташовано всього 283,5 га, з яких сільськогосподарських угідь - 39,8 га, у тому числі 38,5 га пасовищ та 1,3 га сінокоси, 242,4 га вкритих лісовою рослинністю та 1,3 га інших земель.
На підставі вказаного розпорядження Вінницькому обласному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Віноблагроліс" видано державний акт на право постійного користування землею серії І-ВН № 000353 на території Стратіївської сільської ради загальною площею 283,5 га для ведення лісового господарства, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 38.
Згідно з планом зовнішніх меж землекористування Вінницького обласного спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" наявна земельна ділянка під № 11 площею 4,7 га.
Відповідно до Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП "Бершадський райагроліс" ВОКСЛП "Віноблагроліс" Вінницької області - Чечельницька дільниця, виготовленого 2015 року, вбачається, що на вказаній ділянці розташовано 3, 4, 5, 6 виділи 45 кварталу.
Державним підприємством "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на замовлення Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району та надалі 27.10.2020 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756, яка в частині накладається на земельну ділянку, яка визначена під № 11 у Державному акті на право постійного користування землею серії І-ВН № 000353 та відповідно до наведених вище положень законодавства є сформованою. 
При цьому, сформовану земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 віднесено до земель сільськогосподарського призначення із кодом цільового використання 01.01. – Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 09.11.2020 № 382/99-20-Т «Про затвердження документації із землеустрою», затверджено розроблений Державним підприємством «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району.
За твердженнями прокурора, не врахувавши дійсні межі земельних ділянок, до складу земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 безпідставно об`єднано частину земельної ділянки, яка сформована до 2004 року, однак відповідні відомості про яку не внесено до Державного земельного кадастру.
Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області безпідставно зареєстровано право державної власності на земельну ділянку, до складу якої об`єднано земельну ділянку лісогосподарського призначення комунальної власності, розпорядником якої є Вінницька обласна Рада, а постійним користувачем - ВОКСЛП "Віоблагроліс", при цьому цільове призначення такої землі не змінено.
Відповідно до положень ст. 122 ЗК України та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308 зі змінами, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області не вправі розпоряджатись земельними ділянками лісогосподарського призначення.
Всупереч волі власника лісової земельної ділянки, частину якої безпідставно об`єднано до земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756, ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області розпорядилося земельною ділянкою, уклавши 24.12.2020 договір оренди № 645 терміном на 7 років та передавши спірну ділянку в користування ОСОБА_1 , з яким на даний час договірні відносини припинено.
В подальшому згідно Наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області № 19-ОТГ від 04.01.2021 на підставі акту приймання-передачі земельна ділянка з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 площею 10,6390 га передана у комунальну власність Ольгопільської сільської ради, за якою право комунальної власності зареєстровано 18.01.2021.
Як зазначає прокурор, Ольгопільською сільською радою безоплатно набуто у власність спірну земельну ділянку від органу державної влади – ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, який не мав відповідних повноважень її відчужувати, а тому спірна земельна ділянка підлягає витребуванню на користь власника – Вінницької обласної Ради.
З урахуванням викладеного, зазначені обставини слугували підставою для звернення прокурора з відповідним позовом до суду.
Відповідно до додаткових письмових поясненнях Вінницька обласна рада (б/н від 27.03.2026) підтримує позовні вимоги та просить суд задоволити позов. При цьому відповідач визнав позов у повному обсязі та таке визнання прийнято судом.
З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.
Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Статтею 9 Лісового кодексу України передбачено, що право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.
У статті 30 Лісового кодексу України зазначено, що обласні ради, серед іншого, передають у власність, надають у постійне користування земельні лісові ділянки на землях спільної власності відповідних територіальних громад.
Отже, розпорядником земель лісового фонду державної власності на землях спільної власності територіальних громад Вінницької області є Вінницька обласна рада.
Частиною 1 ст. 117 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.
На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.
Відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування.
Вилучення земельних ділянок здійснюється за письмовою згодою землекористувачів, а в разі незгоди землекористувачів - у судовому порядку, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 7 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови, землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі оздоровчого призначення, землі рекреаційного призначення, землі історико-культурного призначення, землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду, землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
У частині 2 цієї статті вказано, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.
Рішенням 16 сесії Вінницької обласної Ради 3 скликання "Про передачу земель лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Віноблкомунліс" та відповідним районним структурам" від 15 вересня 2000 року №252 землі лісового фонду колишніх колективних сільськогосподарських підприємств передано Вінницькому обласному комунальному спеціалізованому лісогосподарському підприємству "Віноблкомунліс" (зараз ВОКСЛП "Віноблагроліс").
На підставі розпорядження Чечельницької РДА від 26.12.2003 №305 ВОКСЛП "Віноблагроліс" отримало Державний акт на право постійного користування землею серії І-ВН №000353 загальною площею 283,5 га.
Згідно з Планом зовнішніх меж землекористування, до складу вказаного масиву входить земельна ділянка №11 площею 4,7 га (на якій розташовані виділи 3, 4, 5, 6 кварталу 45 Чечельницької дільниці).
Згідно зі схемою розміщення земельної ділянки виготовленої Центральною регіональною філією ДП «УкрДАГП», яка передана у постійне користування ВОКСЛП «Віноблагроліс», частина зазначеної земельної ділянки площею 0,5750 га накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756.
Отже, частина виділу 6 кварталу 45 Чечельницької дільниці дочірнього підприємства «Бершадський райагроліс» площею 0,5750 га входить в межі земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 площею 10,6390 га.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера (вказане положення набрало законної сили 07.08.2011).
Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними (вказане положення набрало законної сили 01.01.2013).
Відтак, станом на момент вчинення спірних реєстраційних дій, частина земельної ділянки лісогосподарського призначення площею 0,5750 га (виділ 6 кварталу 45) була юридично сформованою та перебувала у спільній власності територіальних громад Вінницької області, управління якою здійснює Вінницька обласна Рада.
Відповідно до ч.7 ст.20 Земельного кодексу України (в редакції станом на час спірних правовідносин) "Зміна цільового призначення земельних ділянок природно- заповідного та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного, лісогосподарського призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України".
Відсутність погодження Кабінету Міністрів України та відсутність згоди законного власника (Вінницької обласної Ради) свідчить про нікчемність адміністративних актів щодо зміни статусу лісових земель. Держава в особі ГУ Держгеокадастру не мала законних підстав розпоряджатися землями комунальної власності лісогосподарського призначення, адже це є виключною компетенцією обласних рад (ч.2 ст.122 ЗК України).
На підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 19-ОТГ від 04.01.2021 та акту приймання-передачі вказану земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 площею 10,6390 га передано у комунальну власність Ольгопільської сільської ради, за якою право комунальної власності зареєстровано 18.01.2021.
Згідно з виготовленою Центральною регіональною філією ДП «УкрДАГП» схемою розміщення земельної ділянки, яка згідно з державним актом на право постійного користування землею серії І-ВН № 000353, площею 4,7 га, передана у постійне користування ВОКСЛП «Віноблагроліс», вбачається, що частина зазначеної земельної ділянки площею 0,5750 га накладається на земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756.
Таким чином, частина виділу 6 кварталу 45 Чечельницької дільниці дочірнього підприємства «Бершадський райагроліс» площею 0,5750 га входить в межі земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 площею 10,6390 га.
Оскільки Ольгопільська сільська рада набула право комунальної власності на новостворену земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 (до якої увійшла спірна площа 0,5750 га) на підставі наказу ГУ Держгеокадастру, який не мав права її відчужувати, майно вибуло з володіння Вінницької обласної Ради поза її волею.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, відповідний запис формально наділяє відповідача певними юридичними правами щодо земельної ділянки і одночасно позбавляє відповідних прав законного власника - державу в особі Вінницької обласної Ради.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що спір про скасування рішення, запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно потрібно розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (зокрема, висновки у постанові від 07.04.2020 у справі № 904/3657/18 (пункт 71)).
Враховуючи положення статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", для забезпечення державі в особі Вінницької обласної Ради реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника спірної земельної ділянки, підлягає до задоволення вимога прокурора про скасування державної реєстрації права комунальної власності Ольгопільської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756, площею 10,6390 га.
За змістом ч. 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Відповідно до частини 13, якою доповнено статтю 79-1 Земельного кодексу України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" №340-ІХ від 05.12.2019, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).
27.10.2020 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 зареєстровано із цільовим призначенням "01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва".
Враховуючи, що відомості щодо цільового призначення та категорії сформованої земельної ділянки не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідна земельна ділянка фактично належить до земель лісогосподарського призначення, а згідно витягу з ДЗК - до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), відновити порушене право держави можливо лише шляхом скасування загалом державної реєстрації спірної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Відтак вимога прокурора про скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 площею 10,6390 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості щодо земельної ділянки з Державного земельного кадастру, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
В свою чергу, визначаючись щодо вимоги прокурора про витребування у відповідача спірної земельної ділянки, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (провадження №14-2гс21), що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності.
У контексті частини третьої статті 16 ЦК України до позовів щодо захисту речових прав на нерухоме майно відноситься, зокрема, віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
Згідно із статтею 387 ЦК України власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Зміст приписів ст. 387 ЦК України свідчить, що предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення майна з чужого незаконного володіння.
Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
Стаття 388 ЦК України встановлює правила реалізації власником його права на витребування майна від добросовісного набувача.
Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.
Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (п. 147 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, п. 4 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №910/1809/18).
Враховуючи вищевикладене, оскільки спірна земельна ділянка вибула від власника та землекористувача без їх волевиявлення, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині витребування відповідної земельної ділянки у Ольгопільської сільської ради та про задоволення позову в цій частині.
Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ч.1 ст. 75 ГПК України).
Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зважаючи на наведене вище та на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі з розподілом витрат на сплату судового збору за правилами ч. 1 ст. 130, п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма міститься в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".
В даному випадку відповідачем позов визнаний до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим підготовче провадження закінчене прийняттям даного рішення, тому прокурору підлягає поверненню з Державного бюджету 50 % сплаченого судового збору, а саме в сумі 3 993,60 грн на підставі ухвали суду, в решті витрати на сплату судового збору в сумі 3 993,60 грн покладаються на відповідача. 
При обрахунку ставки судового збору відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" застосовано коефіцієнт пониження 0,8, оскільки позовну заяву подано в електронній формі в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд".
Також судом встановлено надмірно сплачений судовий збір за подання позовної заяви №51/1-3013вих-25 від 14.03.2026 в сумі 4 124,80 грн, який може бути повернений прокурору на підставі відповідного клопотання.
Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 183, 185, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити повністю.
Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права комунальної власності Ольгопільської сільської ради (вул. Центральна, буд. 131, с. Ольгопіль, Гайсинський район, Вінницька область, код ЄДРПОУ - 04331931) на земельну ділянку з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756, площею 10,6390 га, припинивши право комунальної власності Ольгопільської сільської ради на цю земельну ділянку.
Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0525085300:03:000:0756 площею 10,6390 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, виключивши відповідні відомості щодо земельної ділянки з Державного земельного кадастру.
Витребувати в Ольгопільської сільської ради (вул. Центральна, буд. 131, с. Ольгопіль, Гайсинський район, Вінницька область, код ЄДРПОУ - 04331931) на користь Вінницької обласної Ради (вул. Соборна, буд. 70, м. Вінниця, 21050, код ЄДРПОУ - 00022438), земельну ділянку в межах та координатах 6 виділу 45 кварталу Чечельницької дільниці Дочірнього підприємства "Бершадський райагроліс" ВОКСЛП "Віноблагроліс", який відповідає межам та координатам частини земельної ділянки під номером 11, визначених державним актом на право постійного користування землею серії І-ВН № 000353 для ведення лісового господарства, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 38.
Стягнути з Ольгопільської сільської ради (вул. Центральна, буд. 131, с. Ольгопіль, Гайсинський район, Вінницька область, код ЄДРПОУ - 04331931) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050; код ЄДРПОУ 02909909) 3 993,60 грн - витрат на сплату судового збору.
Видати накази після набрання рішенням суду законної сили.
Примірник повного судового рішення направити сторонам в зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС “Електронний суд”.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).
Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.
Повне рішення складено 24 квітня 2026.

Суддя Маслій І.В.  

віддрук. прим.:
1 - до справи