єдиний унікальний номер справи 531/3048/25
номер провадження 2/531/303/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Попова М.С.,
за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», за участі представника позивача Усенко Михайла Ігоровича, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №7688796 від 16.02.2023 в розмірі 12570,00 грн. 
В обґрунтування позову зазначається, що 16.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит №7688796, згідно з умовами якого відповідач отримав 3000,00 грн., зі сплатою відсотків, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі, визначеній кредитним договором, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідачем не було сплачено кредитні кошти, комісії і проценти за користування кредитом у строк, встановлений кредитним договором.
26.06.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 99-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №7688796 від 16.02.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем.
Сума заборгованості відповідача відповідно до Виписки з особового рахунку становить 12570,00 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту становить 3000,00 грн., заборгованість за відсотками - 9000,00 грн., заборгованість за комісією становить 570,00 грн. Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості (вих. №22833950/2299 від 04.11.2025).
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №7688796 від 16.02.2023 в розмірі 12570,00 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Ухвалою судді від 12.12.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в позові просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. 
Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причина неявки не відома, заяви, клопотання, відзив на позов від відповідача не надходили. 
Враховуючи викладене, та зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 16.02.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №7688796, згідно з умовами якого відповідач отримав 3000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. 
Кредит надано загальним строком на 105 днів з 16.02.2023 (п.1.3 Договору).
ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредитні кошти в сумі 3000,00 грн згідно договору №7688796, що підтверджується платіжним дорученням №93763266 від 16.02.2023.
Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту.
Цього ж дня відповідач ознайомився та підписав Паспорт споживчого кредиту №7688796, що є додатком №2 до договору.
Відповідно до п. 1.5.1 комісія за надання кредиту: 570,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
За п.1.5.2 кредитного договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду встановлені в сумі 900,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
За п.1.5.3 кредитного договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду встановлені в сумі 8100,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.
Пунктом 2.2.2 встановлено, що нарахування позикодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору.
Згідно з п. 2.4.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення згідно п.1.4 договору.
Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст.11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором R89268. Довідкою ТОВ «Мілоан» вих. б/н від 10.09.2025 підтверджено, що ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з яким укладено договір про споживчий кредит №7688796 від 16.02.2023, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором: одноразовий ідентифікатор R89268; дата і час відправки ідентифікатора 16.02.2023 о 12:31. Номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор в довідці співпадає з номером телефону, вказаному в кредитному договорі в реквізитах позичальника.

Відповідач добровільно уклав договір, що підтверджується Анкетою – заявою на кредит №7688796 від 16.02.2023, яка заповнена позичальником особисто.
З огляду на викладене, договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та відповідачем не був би укладений.
Відтак суд вважає, що кредитодавець ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №7688796 від 16.02.2023 виконав належним чином, надавши позичальникові кредит, що підтверджується належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
У статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи умови чинного законодавства та п. 3.2.6. кредитного договору №7688796 від 16.02.2023 позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди Позичальника.
Пункт 7.1. кредитного договору № 7688796 від 16.02.2023 року визначає, що цей Договір з додатками №1, 2 та Правилами набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту.
26.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №99- МЛ. 26.08.2025 укладено додаткову угоду № 1 до Договору відступлення прав вимоги №99- МЛ від 26.06.2023.
Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 7688796 від 16.02.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, що підтверджено Витягом з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023. 
Згідно витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення прав вимоги №99-МЛ від 26.06.2023 загальна сума заборгованості за кредитним договором №7688796 від 16.02.2023 склала 12 570,00 грн., що складається з: залишку по тілу кредиту 3 000,00 грн., залишку по відсотках 9 000,00 грн., залишку по комісії – 570,00 грн.
Позивачем на адресу відповідача направлялася претензія №22833950/2299 від 04.11.2025 з вимогою виконати зобов`язання за кредитним договором №7688796 від 16.02.2023 на суму 12570,00 грн., яка залишилася без реагування.
Відповідно до Виписки з особового рахунку за кредитним договором №7688796 від 16.02.2023 заборгованість ОСОБА_1 станом на 12.11.2025 складає 12 570,00 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту – 3000,00 грн, прострочена заборгованість за комісією – 570,00 грн, прострочена заборгованість за відсотками – 9000,00 грн.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис є одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).
Таким чином, кредитний договір укладається в письмовій формі, в якому сторонами погоджується розмір кредиту, розмір відсоткової ставки, порядок застосування неустойки за порушення грошового зобов`язання, порядок погашення заборгованості, та інші умови.
За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договору про споживчий кредит № 7688796 від 16.02.2023 року.
Таким чином, судом встановлено наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як набувача права вимоги до боржника на підставі Договору відступлення прав вимог № 99-МЛ від 26.06.2023 року, заборгованості за кредитним договором №7688796 від 16.02.2023 у визначеному позивачем загальному розмірі 12 570,00 грн.
Відповідачем не подано відзив на позов, не надано суду належні та допустимі докази, які б ставили під сумнів правильність проведеного розрахунку заборгованості чи наявність боргових зобов`язань взагалі.
Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2422,40 грн. (платіжна інструкція №35704 від 25.11.2025).
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Стороною позивача ставиться вимога про стягнення на користь товариства 8000,00 грн. на правову допомогу.
Частинами 4, 5 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатське об`єднання «Апологет» 01.07.2025 уклали договір про надання правової (правничої) допомоги №0107, за умовами якого, клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції.
Актом №Д/9151 надання послуг (правової (правничої) допомоги) від 12.11.2025 підтверджено факт надання Адвокатським об`єднанням «Апологет», в особі адвоката Усенка М.І., та прийняття клієнтом послуг згідно договору (боржник ОСОБА_1 , кредитний договір №7688796 від 16.02.2023), сума наданих послуг 8000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачем також надано Детальний опис наданих послуг до Акту №Д/9151 від 12.11.2025, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань АО «Апологет», ордер на надання правничої допомоги серія ВС №1408806 від 20.10.2025, свідоцтво про на заняття адвокатською діяльністю №2093 від 29.09.2012.
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» на професійну правничу допомогу на загальну суму 8000,00 грн, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат.
Суд зауважує, що відповідач із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не звертався, натомість суд самостійно вирішити таке питання позбавлений можливості, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18.
Отже, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Керуючись ст.ст.526, 549, 611, 1049, 1054, 1066, 1069 ЦК України, керуючись ст. ст. ст.ст.4,13,18,141, 259, 263-265, 280 – 281, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса: вул. Смаль – Стоцького, б. 1, корпус 28, м.Львів Львівської області) заборгованість за кредитним договором №7688796 від 16.02.2023 в розмірі 12570,00 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят гривень нуль копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, адреса: вул. Смаль – Стоцького, б. 1, корпус 28, м.Львів Львівської області), суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на правову допомогу в сумі 8000,00 грн (вісім тисяч гривень нуль копійок).
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інші учасники справи, а також відповідачі у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Попов