Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_____________________________________________________________
Справа № 299/6037/25 
Номер провадження 3/299/2481/25

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Дочинець С.І., за участі представника ОСОБА_1 - адвоката Сугай Т.Г., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , непрацюючу,
за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529456 від 02.12.2025 року, ОСОБА_1 , 28 листопада 2025 року, о 17 годині 00 хвилин, в м. Виноградів по вул. Петефі, 1 Берегівського району Закарпатської області, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишила місце ДТП. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.122-4 КУпАП.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Сугай Т.Г., в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 не заперечує свою вину у вчиненні 28.11.2025 року ДТП. Так, близько 17 години 28.11.2025 року, вона виїжджала з подвір`я свого будинку заднім ходом та зачепила автомобіль марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований на проїжджій частині безпосередньо навпроти воріт будинку, з подвір`я якого виїздила ОСОБА_1 . Відразу на місці ДТП, ОСОБА_1 та власник іншого транспортного засобу ОСОБА_2 домовилися про врегулювання фінансового питання мирним шляхом, оскільки була темна пора доби, автомобіль був брудний, розгледіти пошкодження та оцінити шкоду було важко. ОСОБА_1 надала свої контактні дані ОСОБА_2 та попросила повідомити її після проведення оцінки вартості ремонту автомеханіком. Досягнувши попередньої згоди, вони розійшлися. З місця ДТП ОСОБА_1 не зникала. Потерпіла телефонувала та повідомила про відмову від косметичного ремонту, наполягала на повній заміні передньої водійської дверки вартістю 30000 гривень. В подальшому їй стало відомо, що потерпіла ОСОБА_2 звернулася в поліцію із заявою про залишення нею, ОСОБА_1 , місця ДТП.
ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що після ДТП, під час якої було пошкоджено її транспортний засіб марки Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вона та ОСОБА_1 , домовлялися добровільно врегулювати спір, оцінити шкоду та розрахуватися. ОСОБА_1 повідомила свої контактні дані, однак в подальшому перестала виходити на зв`язок.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення надано: 
1) схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.11.2025 року, на якій зафіксовано розміщення автомобілів після дорожньо-транспортної пригоди;
2) копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №529489 від 02.12.2025 року складеного відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП;
3) рапорт чергового поліцейського від 29.11.2025 року, про те, що 28.11.2025 року о 17 годині в м. Виноградів по вул. Шандора Петефі, 1 невідома особа жіночої статі, керуючи т/з білого кольору, допустила зіткнення з транспортним засобом КІА, днз НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі, спричинивши механічні пошкодження, після чого покинула місце ДТП. Заявник ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_2 ;
4) протокол прийняття заяви ОСОБА_2 про правопорушення від 29.11.2025 року, у якій просить прийняти міри до невідомої особи на автомобілі білого кольору, яка 28.11.2025 року по вул. Ш.Петефі поруч із «Бобо клінік», допустила зіткнення з її автомобілем марки «КІА Спортедж», н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі даної дороги;
5) рапорт чергового поліції від 01.12.2025 року за результатами звернення ОСОБА_4 по факту ДТП;
6) довідки інспектора САП від 03.12.2025 року про наявність виданого ОСОБА_1 , 2003 р.н., посвідчення водія та про належність транспортного засобу автомобіля марки «Land Rover Range Rover Sport», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , 1972 р.н.
Диспозиція ст. 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до п. 1.10 ПДР України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Пунктом 2.10 (а) ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.
Як встановлено в судовому засіданні із письмових пояснень ОСОБА_1 , які наявні у матеріалах справи, пояснень адвоката Сугай Т.Г. та пояснень потерпілої ОСОБА_2 , які надані в судовому засіданні, відразу на місці ДТП, ОСОБА_1 та власник іншого транспортного засобу ОСОБА_2 , домовилися про врегулювання фінансового питання мирним шляхом, оскільки була темна пора доби, автомобіль був брудний, розгледіти пошкодження та оцінити шкоду було важко. ОСОБА_1 надала свої контактні дані ОСОБА_2 та попросила повідомити її після проведення оцінки вартості ремонту автомеханіком. Досягнувши попередньої згоди, вони розійшлися.
Із встановлених в ході судового розгляду обставини справи вбачається, що працівниками поліції не надано суду доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 порушила п. 2.10а ПДР України.
Таким чином, з матеріалів справи слідує, що в даному випадку подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які би давали достатні підстави для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні.
Суддя звертає увагу на те, що обов`язок збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Суддя, застосовуючи принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, що в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.
Таким чином, приходжу до переконання, що провадження в даній справі підлягає до закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Враховуючи вимоги ст.40-1 КУпАП судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.9,10, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП,  

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір у сумі 665 гривень 60 копійок віднести за рахунок держави. 
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом 10 діб з дня її проголошення.  

  	  	
Суддя	Дочинець С. І.