Справа № 183/2961/26
№ 1-кп/183/1704/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Самарівського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №12026047350000034 від 18 лютого 2026 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаді старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 14 стрілецької роти 5 батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 02.11.2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. 28.11.2024 року звільнений по відбуттю покарання,
обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності (а.с.12-13).
Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву (а.с.14).
Ухвалою суду від 24 березня 2026 року за клопотанням прокурора, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За результатами спрощеного провадження встановлено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 31.07.2025 №239/Д-22/103 старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2025 № 309 старший солдат ОСОБА_3 вважається таким, що з 28.09.2025 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків за посадою старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 14 стрілецької роти 5 батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.
Проте, в порушення вимог зазначених вимог законодавства, старший солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи – умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин.
Старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи на посаді старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 14 стрілецької роти 5 батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, 11 лютого 2026 року о 19 годині 05 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: вул. Центральна, буд. 186, с. Знаменівка, Самарівський район, Дніпропетровська область, наблизився до касової зони, де знаходилася ОСОБА_5 , наніс один удар кулаком лівої руки в ділянку лівого ока останньої, взявся обома руками за капюшон куртки ОСОБА_5 , нахилив її та завдав три удари ліктем правої руки в тім`яну частину голови, після чого схопив за праву руку, виволік її з-за прилавка та наніс ще один удар ліктем правої руки у тім`яну частину голови ОСОБА_5 , в подальшому, схопивши потерпілу за капюшон одягненої на ній куртки, штовхнув її у холодильну шафу, о поверхню якої вона вдарилась лівим стегном, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у виді синців навколо лівого ока, на верхній губі, лівому стегні, крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи.
Зазначені діїОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставини вчиненняОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченогоОСОБА_3 в умисному легкому тілесному ушкодженні при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а діїОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає рецидив злочинів.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 є особою раніше судимою.
Однак, щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення,визнаються судом обставинами, які пом`якшують його покарання.
Разом з тим, суд бере до уваги те, щоОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, на обліку у лікарів не перебуває, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується задовільно.
Враховуючи те, щоОСОБА_3 є військовослужбовцем, суд вважає за не доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських, так само, як і виправних робіт, а вважає, що саме штраф буде відповідати принципу пропорційності та буде максимально сприяти досягненню мети покарання. Враховуючи те, щоОСОБА_3 військовослужбовець, призначення такого виду покарання сприятиме забезпеченню виконанню вироку суду. 
Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначитиОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за яким суд визнав його винуватим. При цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання як кару, суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу на рівні максимальної межі санкції ч.1 ст.125 КК України буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень. 
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Витрати на проведення судової експертизи відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: 
-DVD-R диск з відеозаписом за 11 лютого 2026 року – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя          ОСОБА_1