УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №288/1568/25 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І. 
Номер провадження №33/4805/359/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 

встановив:

Постановою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 14.09.2025 о 15 год 09 хв ОСОБА_1 в с Квітневе по вул Федоренка, Житомирського району, Житомирської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер 6810», що підтверджується тестом № 1025, результат огляду 1,05 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Яковенко А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що матеріалами справи не підтверджено наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Фабула, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсним обставинам справи та не підтверджена належними і допустимими доказами. ОСОБА_1 заперечував факт вживання алкоголю. Проте, після отримання результату огляду працівник поліції, оголосивши його, повідомив про складення відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому не з`ясувавши його ставлення до результату, отриманого за допомогою технічного засобу. У зв`язку з цим вважає, що огляд проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а його результати є недійсними, як і складений протокол про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено право не погодитися з результатом огляду та не запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Надання на підпис направлення, за поясненнями працівника поліції, подавалося як формальний документ про не проведення огляду в лікарні, чим, на думку захисника, водія було введено в оману з метою уникнення проведення медичного огляду та позбавлення його можливості спростувати факт перебування у стані сп`яніння. Крім того, зазначає, що підписи ОСОБА_1 в інших документах не свідчать про його згоду з результатами огляду чи дотримання процедури його проведення, оскільки, як вбачається з відеозапису, вони були поставлені без ознайомлення зі змістом документів, який працівником поліції не роз`яснювався. На переконання захисника, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №453704 від 14.09.2025, зі змісту якого вбачається, що 14.09.2025 о 15 год 09 хв в с Квітневе по вул Федоренка, Житомирського району, Житомирської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер 6810», що підтверджується тестом № 1025, результат огляду 1,05 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5721489 від 14.09.2025 про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.2); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.3); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.5); чеком приладу газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», результат якого 1,05 проміле, тест №1025 (а.с.6); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.7); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Попільнянська лікарня від 14.09.2025 (а.с.8); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.9); відеозаписом події (а.с.12).
Суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . Досліджені суддею докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
З відеозапису вбачається, що водій  ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, про що його було проінформовано. Під час спілкування з працівниками поліції у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу. Водій погодився на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального засобу, який показав позитивну пробу 1,05 проміле, що перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція). 
ОСОБА_1 підписав чек за результатами тестування спеціальним засобом, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатом згоден». Також останній розписався у направленні на огляд до закладу охорони здоров`я, при цьому на проведенні такого огляду не наполягав, та підписав без будь - яких зауважень протокол про адміністративне правопорушення. 
Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 право не погодитися з результатом огляду та пройти огляд у закладі охорони здоров`я, не є підставою для визнання огляду недійсним, оскільки відповідно до вимог ст.266 КУпАП обов`язок забезпечити проведення такого огляду виникає у разі незгоди водія з результатом огляду або відмови від його проходження, чого у даному випадку не встановлено. 
Слід також зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції. З відеозапису вбачається, що  у працівника поліції була об`єктивна підстава вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлення останнього про виявлені у нього ознаки, які відображені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та у протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, вимога поліцейського про проходження ОСОБА_1 відповідного огляду була законною, а доводи відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними.
Крім того, як вбачається з відеозапису, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, а також звертався до працівників поліції з проханням вирішити питання щодо непритягнення його до адміністративної відповідальності. 
Доводи апеляційної скарги про неправомірні дії працівників поліції та введення водія в оману не підтверджені належними та допустимими доказами.
Посилання апелянта на те, що документи підписані без їх прочитання, не спростовують встановлених обставин, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно їх підписав, не висловлював заперечень щодо їх змісту.
Під час огляду на стан сп`яніння та оформлення відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які могли б бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. 
Зазначене у протоколі формулювання змісту правопорушення відповідає вимогам диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП. Дії ОСОБА_1 , які виразились у порушенні вимог п.2.9 а) ПДР України, правильно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Яковенка Анатолія Вікторовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич